tupě zakončeny a hluboce zbrázděny. Brázdy vybíhají od osy. Vnitřní, 
poněkud šikmo vzhůru směřující část pleurální je kratičká, kdežto zadní, 
šikmo skloněná, je dvakrát tak dlouhá. 
Pygidium je široce zaokrouhleno, nízké. Nepříliš široká osa je nazna- 
čena šikmými, ztrácejícími se rýhami, které sahají téměř do poloviny celé 
délky ocasního štítu. Na svrchní ploše jsou slabě patrny stopy dělení příč- 
ného. Postranní laloky mají rýhu podél vnitřního okraje, ostatně jsou 
hladké. Kolem pygidia je úzký lem. Duplikatura vnějšího okraje široká. 
Celý exemplář (obr. 6.) měří 72 imn délky a 40 mm šířky. 
Hypostom (obr. 7. d.) je krá.sně zachován. Postranní okraje jsou kon- 
vexní, zadní okraj je uprostřed mírně vykrojen a vybíhá uprostřed výkroje 
v kratičký, tiípý hrot. Zadní kraje jsou široce zaokrouhleny. Prostřední 
lalok hypostomu je lichoběžníkovitý s delší pňdicí vpředu; od ostatní plochy 
je oddělen mělkými rýhami, do zadu sbíhavými. Těmito rýhami a střední 
příčnou rýhou hypostomální jsou vytvořeny vypuklé lalůčky, souměrně 
od střední osy rozložené, na kterých bývají u všech téměř rodů trilobitových 
umístěny zrnité skvrny, které za silnějšího zvětšení jeví polygonalní políčka, 
facetty; tyto považuje Lindstrom za více či méně dokonalé orgány zrakové. 
(Srv. Dr. J. Perner ; ,,Dva zajímavé objevy palaeontologicke', Věstník 
České Akademie, roč. XI.*) 
Délka hypostomu jest 37 mm\ rovná se šířce. 
Z popisu je patrno, že nový druh je blízkým příbuzným v Ddj^y 
málo hojné Barrandeia bohemica Novák. V tomto oddílu objevují se druhy, 
k rodu Barrandeia M’Coy počítané, celkem dva, totiž B. crassa Barr. a 
B. bohemica Nov. Obě jsou si dosti podobny, první však má volné líce za- 
končeny delšími trny, druhá lícních trnů nemá. Důležito je, že se obě formy 
nevyskytují v Ddpf současně; jet B. bohemica omezena na horizont spodní, 
starší — DdjY a dle K 1 o u č k a,**) kdežto B. crassa objevuje se jen ve 
svrchním, mladším horizontu (Dd^y b). Nový náš druh je bližší formě 
starší, což je vzhledem k postavení nové fauny zcela přirozeno. 
4. Aeglina Broggeri, n. sp. 
Dosud byl nalezen jediný exemplář (na tabulce obr. 8.). Celkový 
vzhled, počet trupních segmentů i jejich forma, jakož i tvar pygidia na- 
svědčuje Barrandovu rodu Aeglina. 
Hlava není zachována úplně; byla asi kuželovitá, snad jako u druhu 
Aeglina speciosa Corda z Dd^^y. 
*) Dle nového sdělení Dra Pernera jsou prý Lindstrómem popsané orgány 
zrakové na hypostomu pouhými insercemi svalovými. 
**) C. Klouček-. ,, Předběžná zpráva o dvou různých horizontech v pásmu Ddg'{“. 
Věstník král. čes. spol. nauk 1908. 
XXXIII. 
