8 
Tnip je složen z pěti širokých segmentů. Osa je hladká, zřetelně ome- 
zena. Pleury jsou kratičké, první nejkratší, následující delší, široce zbráz- 
děny a tupě zakončeny. 
Ocasní štít je okrouhlý, úzce olemován. Osa je slabě naznačena na 
vnitřním okraji; nese nezřetelné stopy příčného dělení. 
Popsané individuum měří, pokud je zachováno, 10-5 mm délky a 7-5 mm 
šířky. 
Celkový tvar í podoba jednotlivých částí upomíná na druh A. speciosa 
Corda, nepříliš hojný v Ddjy a [C. Klouček) a v Ddj ; pontkud též na 
druh z DcIjY h, Aeglina princcps Barr. 
C. Některé poznámky k nově nalezeným rodům. 
1. ÍMohlo by se zdáti, že v uvedeném horizontě nalezený rod Aeglina 
Barr. ruší celkový charakter fauny, která má odpovídat! Broggerově 
EHlonia-Niobe-ÍQ.m\é, anto rod Aeglina z této Broggerovy fauny dosud se 
neuváděl. Ale je tu třeba uvážiti, že A. Bv 0 ggeri je nejbližší druhu A. spe- 
ciosa Cor., jenž se objevuje v Ddj^y a to v horizontu spodním, na nějž také 
zůstal omezen. Poněvadž pak nový horizont náleží mezi dosavadní Dd^p 
a Dd^y, není objevení se druhu A. Broggevi pranic nápadno; jednáť se jen 
o předchůdce formy ze spodního Ddj^y. 
2. Podobně možno se vyslovit! o rodu Baryandeia M’Coy. Jedná se 
zase o předchůdce druhu známého ze spodního Dd^y, jenž se ve svrchním 
oddílu Dd^y již neobjevuje (ale je nahrazen podobným druhem, B.crassa). 
Ostatně rod Baryandeia vůbec, nový náš druh pak zvláště, jeví tolik 
podobnosti s rodem Nileus a jeho podrodem Symphysurus, že shledáme 
zcela přirozeným, objevuj í-li se formy rochi Barrandeia současně s formami 
rodu Nileus; není tedy příčiny, považovati rod Barrandeia M’Coy za po- 
měrně mladou formu, za jakou jej považuje na př. i By 0 gger (,,t)ber die 
Verbreitung" ctc.), ovšem na základě nálezů mimočeských. Se zřetelem 
k naprosté podobnosti s Niley možno i rod Barrandeia považovati za starý 
typ Asaphid, jehož objevení ve staré faiině netřeba považovati za 
nápadné. 
3. Konečně rod Megalaspidcs Brogg., k němuž řadíme nový druh 
il/. cuspidatiis, je rovněž starý typ známý z eulomové fauny. Od druhu 
z Ddp,' (M. alienus Barr. sp.), za jehož předchůdce jej můžeme považovati, 
liší se ostře zakončením pygidia, které ne vybíhá v hrot (u jiných druhů rodu 
Megalaspidcs všude vidíme prodloužení v silný trn), jakož i hypostomem, 
jenž je jen mírně vykrojen (jako na př. u pravých Megalaspidů), kdežto 
u M . alienus je zadní okraj hypostomu vytvořen vidličnatě, jako u pravých 
Asaphři . 
XXXTTI. 
