2 
zející z největší částí od Laplacea a Le Verríera. Proti tomu 
chci v následujících řádcích užiti cest modernějších, zároveň budiž mi 
dovoleno počet v obecnosti co největší 
P 
provésti. K účelu našemu 
nodí se asi nejlépe z měsíční theorie známá transformace, obyčejně D e- 
1 a u n a y-ovou neb D e 1 a u n a y - H i 1 1 ov o u operací zvaná. Této 
použijeme k odvození nutných a stačících podmínek k existenci perio- 
dických pohybii, ať již prvního druhu (sortě) ve smyslu theorie Poin- 
c a r é h o (Méthodes nouvelles de la mécanique célěste I) — ■ při typu 
P + 2 
,Hestii — podobném 
P 
nebo jich analytického pokračování při 
typu ,, podobném Hecubě ^ ^ ^ 
Při diskussi poměrů stability v analytickém okolí periodických 
pohybů užívám met hod P o i n c a r é-ových k nalezení tak zvaných 
charakteristických exponentů. Na jich základě rozpadají se pohyby naše 
ve stabilní periodické (librační centra) a instabilní periodické, které sousedí 
s as 5 unptotickými. Pomocí těchto variačních method jsem pak veden 
k odvození dotyčných kriterií stability (§ 4.). 
Pokud se týká tvaru rovnic pohybových, hledím zachovati všude 
elegantní formu kanonickou pomocí známé dotykové transformace. Teprvé 
tam, kde přecházíme k explicitním rozvojům kritické Části funkce pertur- 
bační, doporučuje se užiti s výhodou klassické nekanonické formy L e 
Verrier, jak ji in extenso udal poslednější v Annalech Pařížské hvěz- 
dárny I., II., X. 
Nej obecnější typ Hestii podobných pohybů 
/> + 2 
P 
je 
do té míry 
é l 
jednodušší než Hecubě podobný případ — > že v pixaiějším nevy- 
stupuje známá polarita -^ , takže existence pohybvi periodických prv- 
ního druhu je prokázána. K tomu přistupuje ještě okolnost, že na základě 
známých vlastností kritické části perturbační funkce — ■ postupuje tato 
dle potencí (quadratu excentricity). I je tu ihned možno rozřešiti pod- 
mínečné rovnice pro periodické pohyby dle excentricity jako neznámé — • 
an resultuje i v případě, že teprvé VIII. potenci e v rozvoji poruchové 
funkce zanedbáme, rovnice pouze II. stupně. 
Lze tedy při kvantitati\'ní diskussi periodických pohybů voliti za 
parametr buď excentricitu nebo střední denní pohyb n. V tom případu 
volil jsem z různých důvodů oproti Wilkensovi e za parametr. Při 
rozvojích kritického díln poruchové funkce zanedbal jsem teprvé členy 
osmého stupně excentricity. Zjednav si explicitní analytické výrazy pro 
saeculární pohyb perihelu a perturbaci středního denního pohybu v délce 
XXXIV. 
