'/> + 2 
v obecném případu ~^~~p — rozvinuji dle potencí vzrostu argumentu 
Laplaceova, čímž dosaženo, že respektovány všechny termy mající vliv 
na třetí decimálu. Zároveň docíleno těmito rozvoji jisté ekonomie v nume- 
rických operacích, které velmi značně (as na pětinu Wilkensových) reduko- 
ň + 2 
vány. Tato úprava počtu dá se applikovati na kterýkoli případ ^ — 
(srov. § 3.) a byla vlastně pointou celé práce. 
1. Integrace differenciálních rovnic. Operace Delaunayova. 
Vztáhněme pohyb asteroidy na pevný pravoúhelný systém koordinát 
s následujícími vlastnostmi; 
Počátek koordinát leží ve slunci. Naše ro\hna XY spadá s drahou 
Jupiterovou, kterou supponujeme jako kruhovitou. Positivní osa A" spadá 
s radiem vektorem Jupiterovým, je-li jeho délka A' = 0, takže pro délku 
Jupitera platí A' = n' t (značí-li n' střední denní pohyb Jupiterův a t čas). 
Předpokládáme dále, že asteroida pohybuje se v rovině Jupiterovy 
dráhy (A V). 
Volíme-li tu za intermediérní dráhu napřed ellipsu, obdržíme pro 
známé Delaunayovy elliptické elementy \\kúeá\\]\c\ pohybové rovnice 
tvaru kanonického: 
kdež položeno: 
_ dF 
d 
dF 
d t 
d ’ 
d t 
dl. 
9 F 
dF 
d t 
2 V 2 ’ 
d t 
?l-2 
li 
i 
II 
' M, 
I 2 
= kV a {!' — 
é^) 
V 2 = w 
F = 
k^ 
W 
F' 
F' = k^ m' 
y r~ a'^ — 2 a’ r cos (v — A') 
— ■ — cos (v 
A' 
při čemž užito označení následujícího: 
k Gaussova konstanta, 
a, r velká poloosa a rádius vektor dráhy planetoidy, 
e excentricita dráhy planetoidy, 
S délka perihelu dráhy planetoidy. 
XXXIV. 
1* 
