3 
tvoří větší počet (2 — 4) rejdivých výtrusů. Ty jsou menší, než rejdivé 
výtrusy vznikající z holokarpických zoosporangií. Každé sorosporangiuin 
(sporula) vytvoří zvláštní svoji vyprazdňovací láčku. Průměr sorospo- 
rangií obnáší 8 g. Tvoří skupiny rozmanité velikosti a také rozmanitého 
tvaru. Blána jich je hladká a poměrně tenká. Vedle nich tvoří cizopasník 
dle B o r z i h o ještě trvalá sorosporangia o tlustších blanách, cystosori. 
Blána jejich je na povrchu svém hrbolkovitá. 
B o r z i popisuje dále též pohlavní rozplozování u Rhizoinvxy. Ale 
právem vyslovil A. Fischer (1892) přesvědčení, že to, co B o r z i 
popisuje, nelze počítat! k rodu Rhizoinyxa, nýbrž že jde očividně o po- 
hlavní rozplozování zcela jiného nějakého organismu náležejícího ovšem 
též k Chytridiaceím. Proto také zde o pohlavním rozplozování Rhizomyxy, 
jak je popisuje B o r z i, nebudu dále se šířiti. Připomínám, že na mate- 
riáln rodu Anisomyxa, jejž já jsem pozoroval, ničeho jsem nenalezl, co 
by bylo inožno se zjevy B o r z i m popisovanými srovnati. Ve svém 
zpracování Phycomycet udává Fischer další hostitelské rostliny pro 
rod Rhizomyxu a připomíná, že cizopasník mimo příležitostná slabá naduření 
kořenových vlásků nezpůsobuje žádných znetvořenin na kořenech. 
Fischer také nevěří, že vedle sporangiosorů vytvořuje Rhizomvxa 
ještě isolovaná velká zoosporangia. Spíše se domnívá, že to,' co B o r z i 
jako velká zoosporangia holokarpicky vznikající popisuj?', tolikéž jsou 
sporangiosori, anebo že vedle Rhizomyxy kořeny rostlin, jež B o r z i 
ohledával, infikovány byly ještě nějakým Olpidiem. 
D e W i 1 d e m a n (1893) je třetí autor, který viděl, jak se domnívá, 
B o r z i h o Rhizomvxii. Pokud se práce B o r z i h o týče, domnívá se 
d e W i 1 d e m a n, že v ní do jednoho druhu pojata byla stadia patřící 
k několika organismům. Velká zoosporangia dle něho náleží nějakému 
Olpidiu, pohlavní forma nějakému druhu rodu Olpidiopsis. Dle toho by 
tedy Rhi zorný xa měla pouze nahé plasmatické tělo, jež se později rozpadá 
ve sporangiosorus nebo v cystosorus. D e W i 1 cl e m a n nalezl Rhizo- 
myxu v kořenech trav ve stadiu ,,plasmodií“ jakož i sporangiosorů. ,,Plasmo- 
dium“ vyplňuje někdy celou buňku, sporangiosori mají tvar nepravidelný. 
Všecka sorosporangia jsou přibližně stejné velikosti a vytvořují vyprazdňo- 
vací láčky. Průměr jich obnáší asi 5 (x, tvar jich je kulovitý. Cizopasník 
může infikovati všecky buňky kořenové vyjma buňky svazku cévního. 
Není nemožno, že to, co d e W i 1 d e m a n popisuje, náleží do rodu 
Ligniera M a i r e et T i s o n, ač-li tento rod vlastně se neobjeví býti 
Rhizomyxou. Kdyby jeho výtrusy, jichž klíčení je neznámo, vytvořovaly 
vyprazdňovací trubičky a větší počet zoospor, není pochyby, že bychom 
rod ten museli zařaditi do rodu Rhizomyxa, jak jej vymezili Fischer 
a d e W i 1 d e m a n. 
Ale i ve vymezení rodu Rhizomyxa, jak je Fischer a d e Wil- 
d e m a n podali, nepatří vše, co B o r z i popisuje, k rodu tomu. Po- 
važoval bych spory, jež B o r z i na svém obr. 12. zobrazuje, za skupinu 
1 * 
XXXV. 
