9 
tak dobře pozoroval. Ježto jsem volně ležící zoospory nalezl i; vnitř hosti- 
telských buněk (obr. 34.) a také malé, jednojaderné parasity (obr. 20. — 22.), 
kteří z nich očividně vznikli, není nemožno, že sorosporangia ii Anisomyxa 
Plantaginis viibec nevytvářejí vyprazdňovacích láček, jak se mi to zdá 
pravděpodobným též pro Soyolpidium Betae. Stanovil jsem průměry 
zoospor volných (mimo sorosporangia) na 1,5 x 1,5 až 1,5 x 1,8 g. Uvnitř 
sorosporangií pozoroval jsem též buňky veliké 2,5 x 3 až 2,7 X 3,2 g, 
nemohu však udati, zda-li to byly již hotové zoospory, či zda-li by se 
tyto buničky byly ještě jednou rozdělily před přeměnou v zoospory. 
V 
Obr. 4, Sporangiosorus z různě velkých sporangií sestávající. Fotogr. ve dvou různých 
rovinách. Zeiss apochr. 2 mm, k. ok. 6. 
Není nemožno, že Anisomyxa t’ytvořuje zoospory dvojí velikosti. 
IMožnost tu odůvodňuji přímým, pozorováním, že jakési Oipidiuin, které 
cizopasilo v kořenech Cardamine pratcnsis vytvořuje v jednom zoospo- 
rangiu zoospory dvojí velikosti, větší a menší. Totéž pozoroval jsem 
u Olpidia, které jsem nalezl v rhizodermis kořenu. 
V obou případech po přenesení kořenů do vody vypouštějí zoospo- 
rangia zoospory a přímo jsem mohl pozorovati, že z téhož zoosporangia 
vycházely zoospory malé a jiné větší v menším počtu. 
Sporangiosory Anisomyxy jsou velice rozmanitého tvaru, což souvisí 
s velikostí parasita a tvarem jeho, jakož i s tvarem hostitelské buňky. 
Nikdy nejsou uspořádány v jednovrstevné destičky, nýbrž ve skupiny 
ve všech směrech prostoru vícevrstevné. Nikdy nechovají dutiny centrální 
XXXV. 
