6 
nevzniknm' tedy snad — jako jinde tomu bývá — cementační meta- 
somatoson z C«-nosnélio pyritu, což má po stránce praktické veliký význam, 
neboť lze očekávat!, že ruda tato setrvá do značných hloubek, aniž 
b}^ byla snad v pásmu primárním vystřídána pyritem. 
Rudy kobaltové a niklové. Převládá smaltin a chloanthit; mimo ně 
o i t (5) uvádí kobaltin, rammelsbergit a nickelin. Oxydací těchto rud 
vznikává zejména na trhlinách květ kobaltový a niklový. Jsou bud drobně 
žilo vině roztroušeny nebo se vyskytují též pohromadě kusově, jako 
na př. v žilovině slohu brekciovitého ve štole Marii. Tu mohl jsem mikro- 
skopicky^ zjistili, že chovají sobě četné zbytky chalkopyritovT. Usuzuji 
z toho, žc rudy Co-Ni nejsou, jak dosud bylo vykládáno, stejného stáří s ni- 
dami Cu, nýbrž že náležejí samostatné, a to nejmladší formaci žilné. Zpravddla 
jest obsah Ni '> Co. Rud kobaltových a niklov^ých přibývá obyčejně do 
hloubky a bývají doprovozeny černými břidličnatými smuhami. \yskytují 
se u nás pouze v oblasti Gugelské. 
Baryt barvy růžovO nebo bělavé našel jsem v^ štolách sv. Jóremény 
a Langenberg. Mezi + ndcoly liší se podstatně od sideritu vyššími inter- 
ferenčními barvami a štěpnými trhlinami kolmo na sobě stejícími. Baryt 
zasahuje často svými kraji do hmoty sideritové, jejíž středem též ne- 
pravidelně prostupuje (tab. ■!., obr. 4.); jindy chová v sobě zřetelné zbytky 
sideritu a jest tedy jistě mladší tohoto. 
Turmalin vyskytuje se buď v^e velmi drobných, hustě seskupených 
krystalech a tvoří pak tmavé partie v žilovině neb na trhlinách sideritu 
na př. ve štole spod. Jóremény, nebo býv^ají krystaly jeho ojediněle vtrou- 
šeny mezi ostatní nerosty, nebo vystupuje v aggregatech radiálně paprsči- 
tých (Turmalinsonnen). Někdy lze již makroskopicky pozorov^ati, jak 
jehlice turmalinové vrůstají do hmoty sideritové; ve výbrusech jsem 
porůznu shledal uprostřed krystalů turmalino\''ých jádro neb zrna ocelková. 
Jistotně tedy jest turmalin mladší sideritu. V jeho společnosti bývá v žilo- 
vině nejčastěji křemen, takže místy vzniká dojem, že by mohly býti oba 
nerosty téhož stáří. Av-šak na četných jiných místech lze drobnohledem 
pozorovat!, jak křemen zasahuje do nepravidelných krajů turmalinových 
krystalů, jak v^^yjlňuje s rudami trhliny v nich \'zniklé; jest tedy z v^ětší 
části turmalin starší křemene. Na žilách v sousedstvu našeho území má 
býti turmalin starší sideritu i křemene dle Schaf arzika (8), mladší 
křemene a kalcitu dle Voita (5), současně s křemenem starší ostatních 
nerostu dle Bartelsa (3). Rozhodně jest výskyt turmalimr na žilách 
sideritických a rud měděných dosti vzácný a pozoruhodný i tím, že 
poukazuje na pravděpodobnou existenci processů pneumatolytických 
vsedle hydatogenních v^ dobách v^zniku našich žil. 
Pyrit jest z části soudobý s ocelkem; bývá vdroušen obyčejně \' kry- 
stalech krychlových. Část jeho jest v^šak jistě mladší sideritu, neboť pro- 
stupuje na ])ř. barytem a vroubí hranice mezi sideritem a barytem (tab. 1.,. 
obr. 4.). Arsenopyrit vyskytuje se v krystalech v^ žilách oblasti Gugelské, 
XXXV' r I. 
