/ 
avšak lilaMiě jen v značnějšícli hloubkádi; jest mladší sideritu a křemene. 
Podobně lóllingit, hojný též na žilách Dobšinských; odtud i:vádí jeho 
složení chemické N i e d z \v i e d z k i (9): S 0-81%, Fe 28-21%, As 70-11%, 
B?' stopy. žiloviné nalezeny dále podřízeně jehlice mtilové, zrna i krystaly 
titanitové, zejména ve společnosti křemene. Na trhlinách bývají místy 
vyloučeny krystalky kalcitu a dolomiiu. Muskovit vyskytuje se spoře v lu- 
péncích, kdežto chlorit bývá někdy dosti hojný. At žilo\áně štoly Pauli 
shledal jsem sferolitické aggregaty chloritu jemně ^dáknitého, uzavřené 
v sideritu. 
Úlomky scmsedních hornin js(ju \' žilo^'ině našich žil dosti sporé. 
Kusy drob nebo slepenců našel jsem porůznu poblíže okraje na žíle Filipské 
v oblasti Konigsbergské. 
O paragcncsi nerostů na žilách Spišsko-Gomorského Rudohoří, specielně 
na Dobšinsku bylo, pokud nn známo, dosud velmi málo pověděno, ač pro 
posouzení těchto žil i po stránce praktické jest seznání paragenese velmi 
důležité. Andrian (10) nvádí, že dosud nelze stanovrti zde successi 
pro A'znik nerostů žilných. A" o i t (.5) rrepojednává blíže o paragenesi 
na Dobšinských žilách. B a r t e 1 s (3) vyslo^'uje náhled, že na turmalino- 
nosných žilách sideritových ve Spiši dlužno lozeznati ch'ě časo\ň od sebe 
oddělené generace nerostů; k starší generaci čítá křemen a turmalin, 
k mladší ostatní nerosty žilné. Že u nás tomu tak není, vysvítá z před- 
cházejících výkladů. 
Paragcnctické pomérv hlavních nerostu našich žil jsou tcdv následující: 
Nejprve bvla rozsedlina žilna vyplněna sidcrircm, pak vystupovaly thcrmalní 
vody, z nichž byl vyloučen křemen, nahražující siderit z části nebo skoro 
úplně. O něco dříve nebo z časti i současně vznill turmalin, poukazující na 
přítomnost pncuniatolytických processů, na vystupování jumarol obsahu- 
jících B. Později ještě dostaly se pochody hydrothcrmalními do žil siderito- 
kfetíienných rudy měděné, hlavně chalkopyrit, jenž mctasomaticky nahradil 
část sideritu a křemene. Nejmladšími jsou pak rudy kobaltové a niklové, 
uzavírající v sobě místy veškeré starší, dříve jmenované nerosty. Minerální 
složení žiloviny bylo tedy postupně pozměněno primární vnitřní metaso- 
matosou žilnou, kdežto sekundární, žilnou Jiietasomatosou cementační {11) 
vznikly z primárního chalkopyritu rudy na Cu bohatší, hlavně tctracdrit. 
O stáří pyritu, arsenopyritu a barytu bylo již dříve pověděno. Tedy popsané 
žíly, jichž žilovina vykazuje dnes tak pestré složení, vznikly vesměs z původ- 
ních žil ryze sideritických. 
Na žilách našich lze též pozoro^’ati primární a sekundární rozdíly 
hloubkové. Prvé jeví se v nižném primárním roztřídění rud do hloubky, 
přibývá totiž — jak již dříve pověděno — do hloubky značně rud kobalto- 
vých, niklových a arsenových (sp. Jóremény, Joseíi, Pauli), aniž by ovšem 
tyto v menších hloubkách snad úplně scházely (Marie). Sekundárním 
rozdílům hloubkovým nutno přičísti výskyt limonitu (železného klobouku) 
poblíže výchozu žil, jehož zejména v starších dobách pohodlně dobývali. 
XXXVII. 
