18 
nými. T' druhém mczipatm nad štolou svrchní Filipi dosahuje žíla moc- 
nosti až 15 m, ač na jednom místě jest úplné seslabena. Totéž zúžení opa- 
kuje se v prvním mczipatře, kdež žíla dosahuje mocnosti 6 — 20 m. 
Štola ,^Svrclmí Filípi"\ 
Žíla sideritická, nejprve dosti křemitá, obsahuje v nadložní části 
dosti rud Cu, jichž tu místy již dříve dobývali; vedle sideritu vyskytuje 
se z uhličitanů též kalcit a dolomit v krystalech. Za první rozsedlinou jest 
žíla, nabyvší před tím neobyčejné mocnosti, úplně seslabena až k dis- 
lokaci druhé. Za touto počíná se žíla znenáhla rozšiřovati, nabývajíc moc- 
nosti několika metru a obsahujíc velmi pěkný siderit. Za dislokací třetí 
jest žíla poněkud slabší, skládajíc se z hrubě krystalinního sideritu a kusově 
vtroušeného chalkopyritu. Slepenec v podloží žíly jest tu místy na hlavu 
postaven, ba někdy zdá se dokonce zapadati k severu. Za další rozsedlinou 
žíla náhle jest přerušena á počíná opětně za dislokací pátou, jsouc nejprve 
několika decimetrů mocnou, nabývajíc však postupně větší mocnosti. 
Žilovina jest tu velmi pěkná, sideritická, s bohatě vtroušenými rudami Cu. 
Po krátkém zúžení se žíla opětně rozšiřuje. Za následující dislokací jest 
nejprve mocná, načež slábne. Východně od sedmé rozsedliny se opětně 
rozšiřuje a nabývá mocnosti až 20 m. Zdi dislokací osmou nastává opětně 
zúžení žíly, iračež se opětně mocnost silně zvyšuje, též obsah rud Cu jest tu 
značný. Po opětném seslabení nastává směrem k předkiT silné rozšíření 
a rudy Cu vystupují hlavně jen v nadložní části. A" předku jest žíla od- 
kryta v celé své mocnosti; v žilovině vyskytují se tu též úlomky pod- 
ložního slepence. Směrem k podloží přibývá rud Cu. 
V druhém mczipatře nad ,, spodním Filipi“ jest žíla až 15 m mocná, 
ale místy silně seslabena. V prvním mezipatfe dělí náhle dislokace mocnon 
žílu ve dva zdánlivě samostatné shluk\^ Jest to táž porucha, jaká vy- 
stupuje též ve vyšších horizontech. I zde jsou rudy Cu hlavně v nadložní 
části žíly. Mocnost činí až 15 m. 
Štola ,, spodní Filipi“ . Zde jest žíla napřed úplně seslabená a ne- 
hodná dobývání, kdežto do výše se silně rozšiřuje. Až za čtvrtou dislokací 
nabývá větší mocnosti; žilovina sideritická s ankeritem, kalcitem a kyzem 
měděným, místy dosti křemitá, jest tu ponejvíce vyrubána. Kde štola 
směřuje od z. k v., jest hnána v nadložní části žíly, na siderit bohatší, 
až tato konečně tak zjaloví a seslábne, že není hodna dobývání. V předku 
jest však opětně odkryta v celé své mocnosti, třeba by tu b 3 Úa jakosti 
špatné. 
štole ,,spodni Filipi“, ležící 24 w/ pod ,, svrchním Filipi", jest tedy 
žíla sideritová celkem naproti vyšším horizontům silně seslabena. Není 
však vyloučena možnost, že v hloubce nabude opětně větší mocnosti. 
3. Oblast Vogelsbergská (tab. 2., obr. 4.). 
Štola Karoly má dvoje ústí; severnější vede přímo k hlavní žíle. 
Jižním přicházíme v štolu, jež sledovala křemitou žílu rud prostou. V pře- 
XXXVl 1. 
