lí» 
kopu vedoucím k hlavní žíle vystupuje poríyroid částečně plást evnatý 
až úplně břidličnatý, načež proříznuta žíla křemito-sideritická s rudami Cu 
a zeleným křemenem žilným. Dále sleduje poríyroid, z něhož pochází 
analysa, uveřejněná v mé geologické práci (1); před první z obou rovno- 
běžných žil jest poríyroid impraegnován rudami C?ř a trhlinky v něm 
bývají vyplněny ocelkem. Táž obsahuje hla\mě siderit a jen poskrovnu 
rudy Cit] jest patrně jen odmrskem žíly hlavní. Mezi nimi jest poríyroid 
namnoze úplně proměněn v hmotu sericiticko-křemennou s hojnou impraeg- 
nací sideritu a pyritu, rutilem, leukoxenem a šupinkami muskovitu. Žíla 
hlavní jest v západní části většinou vyrubána; v části východní vystupuje 
nejprve žilovina, složená z dosti hrubozrnného sideritu, křemene a chalko- 
pyritu. Směrem k nadloží přibývá křemene. Za dislokací jest žíla zúžena, 
nabývá však brzy své původní mocnosti a rud uiosnosti. Této hlavní žíly 
dobývají též v štolách ,, Svrchní a Spodní Cilli", dosahuje mocnosti prů- 
měrně 2 m, místy až 3 m a zapadá asi 65" k j. Překop hnaný od hlavní 
žíly dále na sever, jde nejprve červenou drobou, přetíná pak ještě dvě 
žíly rudní, kdežto v předku nachází se slepenec. 
Štola ,, Svrchní Cilli“ leží přes 50 ni pod předešlou. Směr žíly jest 
tu západo- východní. V nadloží jsou porfyroidy, kdežto podloží není od- 
kryto. Žilovina jest napřed jalová a křemitá a štola namnoze dřevením 
vystrojena; nadložní poríyroid jest bohatě impraegnován uhličitany. Dále 
obsahuje žíla v nadložní své části rudy Cu, kdežto v části podložní pře- 
vládá hrubv srůst křemene a sideritu. Poríyroid bývá zbřidličňatěn, maje 
vzezření černých lesklých břidlic, ža první rozsedlinou jest žíla velmi bo- 
hatá sideritem a před dislokací druhou přibývá křemene a rud Cu. Pak 
se zúžuje a obsahuje v nadložní a podložní části hla^mě křemen a rudy 
Cu, uprostřed siderit a rudy Cu. V předku jest opětně silně seslabena. 
Mocnost žíly činí průměrně D 2 ^^6 místy dosahuje až 3 m, úklon jest 
průměrně 60" k j. 
Štola ,, Spodní Cilli“ leží přes 60 m pod ,, Svrchním Cilli". Žíla jest 
z počátku křemitá, obsahuje míst}’ též chalkopyrit. Poríyroid jejím 
nadloží jest proměněn v hmotu sericiticko-křemitou s hojnou impraegnací 
sideritu. Poměry str.atigraíického uložení jsou tu poněkud složitější, neboť 
v podloží žíly vystupují zelené horniny, náležející asi pásmu diabasovému, 
kdežto v nadloží jsou porfyroidy. Výskyt těchto diabasů v podloží por- 
íyroidň, tedy převrácený sled vrstevní, poukazoval by na lokálně pře- 
kocené vrásy. ža první dislokací vystupuje v nadložní části žíly zelený 
křemen žilný. Žilovina jest stále silně křemitá s málo sideritem a sporými 
rudami Cu. Druhá rozsedlina žílu úplně odřízne a štola hnána dále v porfy- 
roiclu. I v předku jest pouze jemně břidličnatý poríyroid s drobnou im- 
praegnací pyritovou, ž předku hnán překop k severu a jihu; na severu 
dosažena sice žíla, ale jest křemitá a sideritu prostá. jižní části překopu 
proříznuta byla velmi pěkná žíla křemito-sideritická s kusovým chalko- 
xxxvir. 
