o 
vyvinut. Jako vedlejší nález lze uvést! zahnutí v metencephalon a myel- 
encephalon, abnormní uložení mostu, čtverhrbolí a prodloužené míchy, 
díastasu a rozdvojení dolních oddílů mozkových, hemísfer mozečkových 
a krční míchy. Vytvoření drah velkého a malého mozku v prodloužené 
míše záleží, jak přírozeno, od vývinu dotyčných okrsků mo ku (Paul 
Ernst) . 
Vždy při cyklopii schází nerv čichový s příslušnou částí mozkovou. 
Poněvadž pak v případech, kde zrůdnost jest jen mírného stupně, tvoří 
tento defekt jedinou makroskopicky znatelnou známku, vytkl to Kundrat 
jako charakteristickou značku a arhinencephalii označil jako typický druh 
zrůdnosti, Paul Ernst poznamenává, že stanovení tohoto typu je z té pří- 
činy důležito, že zahrnuje v sobě celou morphologickou řadu a rivádí sedm 
skupin ; 
1. Ethmocephalii. 
2. Cebocephalii. 
3. Arhinencephalii s mediáni štěrbinou retní. 
4. Arhinencephalii s postranní štěrbinou retní a patrovou, často s tri- 
gonocephalií. 
5. Arhinencephalii s tiágonoceplialií. 
6. Případy vyznačující se zevně mikrocephalií, vnitřně znetvořením 
předního mozku a defektem nervů čichových, 
7. případy, jimž schází corpus callosum (známka splynutí předního 
mozku). 
Společnou značkou těchto zrůdnosti jest nevývin rhinencephalon. 
Často zjistiti lze úplný defekt nervů čichových, řidčeji splynutí v jeden, 
tedy poměry zcela opačné, než jak tomu je při cyklopii, pokud se týče nervů 
zrakových. Mezi cyklopii a arhinencephalii není hranic, nýbrž jsou velmi 
četné přechody poukazující na genetickou příbuznost. Při čisté cyklopii 
jsou tedy rhombencephalon, mesencephalon a část diencephalon normál- 
ními a znetvoření týká se nejproximalnější části diencephalon a telence- 
phalon. Přední mozek jest jednoduchý, nedělený, mezimozek neúplně vy- 
vinut ; oba dohromady mohou tvořit! váček tekutinou naplněný a z druhého 
měchýřku nebo kuželovité zaokrouhleného čepu (trychtýře) nad sella 
turcica vzniká jednoduchý nerv zrakový nebo ještě častěji vyčnívají do 
jednoduchého váčku ze zdola splynulé thalami optici. 
Pokud se ústrojí očního týče, uloženy jsou oči u cyklopů obyčejně 
v dolní polovině čela uprostřed na místě, kde za normálních poměrů bývá 
kořen nosu. Obličej charakterisován je zpravidla zvláštním nad okem 
umístěným rypákovitým výběžkem (proboscis), různě dlouhým, jenž 
bývá dutým, končí však přece slepě. Na spodině tohoto útvaru lze často 
nalézti kosti, jež považovány jsou za srostlé výčnělky nosní kosti čelní, 
resp. za výčnělky nosní a kosti nosní. Vesměs má se za to, že uvedený 
výčnělek jest nevyvinutý nos, jenž z prostředního laloku čelního vznikl. 
(Hermann josephy). Nějaké zvláště proti dutině ústní a očnici uzavřené 
XXXVTII. 
