3 
jež jednak potvrzuji jednak také blíže vysvětlují poznatky Biehrin- 
g e r o v y a L i e b e r m a n n o v y. 
Kondensace oxy- a methoxybenzaldehydň probíhá v roztoku alkoho- 
lickém za přítomnosti zředěné kyseliny sírové nebo koncentrované kyseliny 
solné v někteiých případech velmi hladce a získáváme tak příslušné oxy- 
a methoxyderiváty dioxytetramethyldian inotrifenylmethánu ve formě 
krystalické. U salicylaldehydu a m-oxybenzaldehydu tvoří se však 
vedle normální látky je,ště také látka jiná, již nebylo lze získali krystalo- 
vanou. Elementární analysa amorfní látky poukazuje k tomu, že se nej- 
spíše tvoří vedle trioxytetramethyldiaminotrifenylmethánu, kde slučuje se 
1 mol. aldehydu s 2 mol. aminoíenolu také produkt v poměru 1 : 1 obdobný 
asi látce, již získal Li e ber manu kondensací salicylaldehydu s resor 
cínem (B. B. 37, 2730). 
Působením koncentrované kyseliny sírové v tyto trioxytetramethyl- 
diaminotrifenylmethány získána byla ve všech případech jako u produktu 
Biehringerova a Liebermannova sulíokyselina anhydriso- 
vané látky. Nápadný jest však rozdíl, jak při anhydrisaci s konc. kyselinou 
sírovou postupuje zároveň oxydace. Biehrin ger pozoroval, že při 
zahřívání 2 . 2 '-dioxytrifenylmethánu vzniká při této operaci pouze leuko- 
derivát kyseliny rosami nsulfonové: 
/N(CH,), 
QH, — CH O 
! IP X 
SO. 3 H ® '\n(CH,), 
kdežto L i e b e r m a n n získal za těchže podmínek z 3 . 4 . 2' . 2" tetraoxy- 
4' . 4" . tetramethyldiaminotrifenylmethánu přímo barvivo, totiž kyselinu 
dioxyrosaminsulfonovou. Příčinu této různé okysličovatelnosti L i e b e r- 
m a n n neudává. Podobný rozdíl pozoroval jsem i při anhydrisaci konden- 
sačních produktů z dimethyLm-aminofenolu a různých oxy- a metho- 
xybenzaldehydů. Kdežto derivát z m-oxy- a m-methoxybenzaldehydu 
choval se úplně analogicky jako derivát z benzaldehydu, odpovídaly ortho- 
a para -látky produktu L i e b e r m a n n o v u. V prvním případě i po 
několikahodinném zahřívání s koncentrovanou kyselinou sírovou zabarvila 
se směs pouze slabě žlutě a po zředění vodou slabě rřižově, v druhém pří- 
padě však vznikly s kyselinou sírovou roztoky hnědé, které zředěny 
vodou zbarvily se temně červeně. Jak však Liebermann později sám 
dodává, nejsou tyto roztoky zoxydovány úplně, o čemž můžeme se pře- 
svědčili, zahříváme li je s roztokem dusánu sodnatého; zbarví se při tom 
ještě mnohem temněji. 
Ještě však znatelněji liší se ortho- a paraderiváty těchto látek od pří- 
slušných metasloučenin, a to chováním se jak vzniklých barviv tak i jich 
P 
C«H 
N(CH3)., 
CH 
OH konc. H„SO 
\ /OH 
^ C,H.3 / 
N(CH3), 
XL. 
