8 
jehož řešení bude podáno hlavně za tím účelem, aby bylo možno vyložiti 
některé odchylky od theorie, jež pozorovali S c h a e f e r a Gross- 
m a n n v uvedené práci při měření ohybu způsobeného jedním válcem 
z dielektrika, mohou býti oba válce různé. Elektromagnetické konstanty 
látkv válců nechť mají hodnotu libovolnou; jediný předpoklad, který 
ještě učiníme, jest ten, že poloměr válců jest dosti malý proti délce do- 
padající vlny — řešení jest tedy opět omezeno jen na vlny Hertzovy. 
Směr kmitů v dopadající vlně může býti také libovolný; je však patrno, 
že stačí projednat! oba základní případy, kdy totiž dopadající vlna jest 
polarisována bird parallelně s osami válců nebo k nim kolmo; obecný 
případ obdržíme pak jednoduše superposicí těchto dvou. 
Maxwellovy rovnice, o jichž řešení tu jde, transformujeme nejdříve 
na válcové souřadnice r, cp, z, v nichž souřadnice v a _y pravoúhlé soustavy 
v prostoru jsou nahraženy rovinnými polárními souřadnicemi r a c/>; osa z 
uechť jest rovnoběžná s osami válcir. Rovnice Maxwellovy pak znějí 
1 1 
+ 4 
n 6 Ez^ 
13 1 
1 — (r H \ 
dHr 
c 
\ dt 
r 3 r ^ r 
d (p 
1 1 
+ 4 
71 G E^ 
> 1 dHz dH,p 
c 
V d t 
r d tp d z 
1 1 
( 
+ 4 
7T G 
, dHr ^ Hz 
c 
r dt 
d z dr 
( 1 ) 
li 
dHz 
13 1 
rdr ' r 
3 Ez 
C 
1 
3 (p 
p 
dHr 
1 dEz dE^ 
c 
dt 
r 3 qj 3 z 
li 
dH,p 
3 E, , dEz 
c 
d t 
d z ^ d r ’ 
kdež E., , Ef , jsou složky síly elektrické, , Hr, složky síly magne- 
tické, £ značí dielektrickou konstantu, [i permeabilitu, g konstantu vodi- 
vosti a konečně c rychlost světla ve vakuu. 
V našem případě patrně nic nezávisí na 2 ; rovnice (1) následkem 
toho se rozpadají na dva systémy na sobě nezávislé, totiž 
1 
c 
d- 4 TT Ez^ 
yt, d Hr 
c ^ t 
1 3 
r d r 
1 dHr 
r d q) 
L 
r d q) 
(i oHtp _ 3 Ez 
C dt d r ’ 
(2) 
XLI. 
1* 
