12 
Specielliiě pro n = 0 máme opět 
Cnn = <?o [K «) Jo [K = 2 (— 1)’” Qm [K J) J>n {K ^')> = 0- 
T}áo vztahy nyní zavedeme do rovnice (12) pro amplitudu výsledné 
elektrické síly v prostoru mimo válce, a po jednoduché úpravě obdržíme 
vzhledem k rovnici (8) 
00 ^ QO 
Zj = ./„ [k^r’) 2 S Jo m {ki r') cos 2 m q/ ^ 2 i 2J J .^ _ j {k^ r') sin {2 ni ~1) q/ 
m =1 m= 1 
^ [-^ ;n. Qm (^i ^ ) ~\~ -^o ^0”^ • * *] 
m = 0 
00 
^ \jBm Qm {k^ ^ ) “ 1 “ m B^ ho m ~\~ B^ b-^ m . . .] SÍ1I VI (p y 
VI = 1 
a derivací dle r' obdržíme dále 
1 d Z -i ^ 
— j = Jý {kj^ r') + 2 2] Ji ,n {k^ r') cos 2 m q' 
Ri a r m = 1 
00 
+ 2 i 27 J 2 m — l [K >'’) (2 1) 
m = 1 
00 
Zi ^^Ajyi Qm {k\ ^ -‘^0 ^0 hi -^'^1 ^\ni A 2 • • *] 
m = 0 
00 
“h Zj \^Bm Qm (^1 ^ ) “1“ Bj^ m B^ do m H“ B,^ d^ jii . . .] SIH VI (p . 
VI = 1 
Výraz pro vlnu lomenou do pravého válce i pro její derivaci dle r' 
plyne přímo z rovnice ( 13 ). Dosadíme tedy nyní do rovnic ( 14 ) a ( 14 ') 
vyjadřujících podmínky na rozhraní a porovnáme faktory u cos m q' 
a sin m q' na obou stranách. Tím obdržíme lineární rovnice mezi koeffi- 
cienty A,n, B,n, C„, a D,,^, jež se rozpadnou na dva na sobě nezávislé 
systémy; první z nich obsahuje jen koěfficientj^ A„i a Cm, druhý jen S,„, 
a Dm . Označíme-li ještě pro stručnost 
hQ = p2 .... ( 18 ), 
fio 
jest první systém 
^0 Qo ^Pi) H“ ^“^0 ‘•^00 ' ^10 ~\~ ^^^2 '^20 ^ V Jo [PP — Cq Jq {pp 
Qi [PP H“ ^^^0 ^01 *"^i ^11 H“ "“'^2 ^21 ••• — C^J^ {p.p 
^^2 Q 2 ipp + ^0 ^02 <^12 + -^2 ^^22 ... + 2 .7,2 {pp = C 2 Jo, {po) • • . . ( 19 ) 
■^3 Qz [pp V ■*'^0 ^03 ^13 “1“ *‘^2 ^23 ~ ^"3 í/3 {pP 
XLJ. 
