26 
ukazuje, že, vzniká-li ohyb jednou na válcích kovových, podruhé na 
válcích z dielektrika (poloměru dosti malého), jest poloha maxim a minim 
přibližně zaměněna. Je-li vzdálenost os obou válců téhož řádu jako délka 
^ lny, vystupuje interference obou odražených vln; to je v našem případě 
nejlépe viděti z průběhu intensity v rovině y = 0, kde pro body, jež 
leží mimo válce (ů>7'5a«) intensita se mění s polohou pozorovacího 
místa poměrně nepatrně; účinek obou válců se tu totiž seslabuje následkem 
toho, že jich vzdálenost se rovná přibližně poloviční délce vlny. V rovině 
symmetrie za válci interferenční pruhy nevznikají; pro a = 1 cm intensita 
se tu mění způsobem již dříve popsaným, pro « = 15 cm vytvoří se za 
válci minimum resp. maximum intensity, a je patrno, že s rostoucí vzdále- 
ností obou válců budou vzn kati nová maxima a minima, a vytvoří se 
interferenční pruhy. 
Jinou důležitou otázkou jest, jak se mění intensita pole v libovolném 
místě za válci s rostoucí vzdáleností os obou válců a. Z rovnic (21) a (22) 
pro koěfficienty A,, a v nichž členy s a,„n , b,,,,,, atd. odpovídají vzájem- 
nému účinku obou válců, je patrno, že vzájemný účinek obou válců mění 
se periodicky, vzdalují-li se válce od sebe, ve výrazech pro h,nn, atd. 
vyskytuje se totiž periodická funkce Qn periodou jest tu přibližně 
délka vlny X, a sice tím přesněji, čím jest větší vzdálenost obou válců, 
ovšem současně klesá amplituda těchto změn. To vše lze ostatně pochopů! 
1 přímo. Vzniká-li ohyb na jediném válci, jak již řečeno, v rovině kolmé 
ku směru dopadající vlny (y := 0) vytvoří se interferenční pruhy, vzdále- 
nost sousedního maxima a minima obnáší tu zhruba polovici délky vlny; 
mimo to, jde-li o válec kovový, mťižeme s velikou přibližností předpo- 
kládat!, že první minimum leží ve válci samém. Z toho můžeme nyní 
souditi, že, je-li vzdálenost válců rovna lichému počtu polovičních délek 
^■lny, budou se válce ve svém vlivu na změnu pole navzájem seslabovati, 
a poněvadž účinek jediného válce v případě nyní uvažovaném, kdy totiž 
dopadající vlna jest polarisována na kolmo k osám válců, jeví se v tom, 
že intensita pole za válcem jest seslabena, čili, jak říkáme, válec stíní, 
bude u , dvou válců tento stín seslaben; naproti tomu, je-h vzdálenost 
válců rovna sudému počtu pidvln, čili celému počtu vln, bude stín za 
^'álci sesílen. To ovšem platí jen pro body, jichž vzdálenost od válců jest 
dosti veliká; v bodech blízkých přistupuje i vliv interference obou od- 
ražených vln, jak již vyloženo, a tu jsme opět odkázáni na číselný vý- 
počet. V připojené tab. 3. jsou udány hodnoty intensity pole dvou mědě- 
ných válců poloměru q = 0ů)5 cm, při různé vzdálenosti os a a téže délce 
vlny co dříve. Pole stanoveno v místě, jež leží 10 cm za rovinou proloženou 
osami obou válců (y = — li) cm), a to jednou na ose symmetrie {x .= 0), 
podruhé za jedním z válců (^(p' = konečné v posledním sloupci jsou 
připojeny hodnoty intensity pole, jež by vzbuzoval jediný válec v tom 
místě, kde se právě nachází válec druhý. Jest viděti, že pole se mění 
XLI. 
