Í9 
válci, a jež můžeme pokládati za přibližně správné. Obdržíme je z oněch 
rovnic, položíme-li v nich a,n,i= Cmn= 0 , a označíme je pro jednoduchost 
Ah', jest nyní opět Oo,„ + i = 0. Klademe-li pak ještě 
Qit [k] (l) + O., Q2 fl) + . . . = M, 
znějí rovníce (19) a (19') 
-^0 Qo iPi) + Jn (/^i) + Jo iPi) 
A,Q, {p,)-2iMJ,{p,) 
^2 (?2 iPl) 2 ^ J-1 {pl) + 2 >7.2 (/>,) 
Qi {P\) + "i i M ./j (/),) 
"4q (?o' (A) + {pl) + Jq {pl) = Q t] Jq {pPf 
<?/ (A) - 2 M .// (/),) = C, 7i jp ipp 
^2 <?2' (/>i) — 2 M J2' (/’]) + 2 jp {pp =62 fj jp ipp 
Qz iPP + 2 ř M jp {pp = Cs íi JP {pp, 
— ^0 Jq iPž) 
= CiJi {pp 
-c^JAPP 
= ^ 3-^3 [pp 
Z nichž možno hodnoty koěfficientii přímo stanovití. Ostatně možno 
také tyto rovnice interpret ováti velmi jednoduše. Jsou patrné tytéž jako 
v případě ohybu rovinné vlny na jediném válci, avšak k přívodní dopadající 
vlně, jež se šíří směrem klesajících y, přistupuje tu vlna nová. Její kom- 
plexní amplituda jest 
M [Jq [k^ rp — 2 i {k-y^ y') cos cp' - - 2 Jo r') cos 2 r// -|- 2 ř J 3 {k^ r') cos 3rp' A -. . .], 
aneb, vzhledem k tomu, že platí rozvoj 
^-ik,r'cos(p' — f') d- 2 27 ( Í)"‘ J,n (^1 r') COS ni ip', 
i;i = 1 
jednodušeji 
Tato vlna šíří se tedy směx'em rostoucích x, jest to patrně vlna na 
levém válci odražená a dopadající na válec pravý, na nějž hraničně pod- 
mínky vyjádřené rovnicemi (19) a (19') jsou vztaženy. Střední časová 
hodnota její intensity jest rovna polovici čtverce modulu komplexní veli- 
činy M, mění se tedy periodicky se vzdáleností válců a. Jak již v úvodu 
bylo řečeno, podali Schaefer a Reiche theorii ohybu rovinné 
vlny elektromagnetické na mřížce složené z válcových tyčí za předpokladu. 
XI. I. 
