se dá snadno iikázati, ohyb válci způsobený jest v tomto případě daleko 
slabší než v případě předešlém. Pro jednoduchost budeme zase před- 
pokládatí, že poloměr válců jest velmi malý. 
U válčil kovovj^ch jest nejdříve 
k 
~ velmi malé, 
«2 
tak na př. 
11 mědi jest při délce vlny l = 30 cm řádu 10“ -b Zanedbáme-li tedy v první 
rovnicí (21) členy s A^, A^, atd., obdržíme pro Aq hodnotu 
m 
kdež jest 
'^0 iP-l) 
m 
^2 '^0 ( P2 ) 
•^0 iPi) ’^n [Pi}> 
h 
k, (A 2 ) 
^2 '^0 [p-P 
Qo iPP + Qo iPP 
z čehož vynecháním členů s plyne jednodušeji 
,1„ = 
Jo (Pi) 
Qo [pi) + Qo {K Jo (Pi) 
a pro velmi malé obdržíme konečně = — 
Pa 
v předešlém jiřípadě. 
kdy dopadající \’lna byla polarisována kolmo k osám válců, bylo A^ řádu 
i t^by nynější jeho hodnota vskutku malá, a účinek válců 
nepatrný proti jich účinku v dříve uvažovaném případě. 
Totéž platí, json-li válce z dielektrika. Tu je opět py i p^ = p\'^ ^ 
velmi malé, a vzhledem k tomu, že jest nyní iq = > obdržíme snadno 
V s 
pomocí rozvodů (10) pro Besselovy funkce že .Ig jest řádu pp^, kdežto 
dříve bylo řádu py^. Celkem tedy lze říci, že ohyb válci způsobený v pří- 
padě, kdy dopadající vlna jest polarisována parallelně k osám válců, 
jest značně menší než, je-li vlna dopadající polarisována k osám válců 
kolmo. 
Totéž platí i o vzájemném účinku obou válců. Vyjma tedy body 
válcům velmi blízké, můžeme vždy říci jednoduše, že pole jest i v přítom- 
nosti válců totéž, jako bylo bez nich. 
D opadá-li vlna polarisovaná kolmo k ose válce na válec kovový, 
pak jest pole v místech za válcem seslabeno; možno tedy také říci, že 
kovový válec propouští snáze kmity polarisované parallelně k jeho ose 
než kmity polarisované k ní kolmo. Totéž platí i pro válce dva; jak patrno 
7C 
z hodnot uvedených v tab. 3. pod záhlavím ^ , jest pole za jedním 
z válců vždycky seslabeno, je-li dopadající vlna polaidsována k ose válců 
kolmo; ovšem toto seslabení mění se značně s polohou dndiého válce 
Rozpravy: RoC. XXI. Tř. II. Číslo 41. .‘t 
XLI. 
