:!() 
válce, tedy r" = O, takže jest pak Z^' = Dq. Řešením obou zbývajících 
rovnic (40) a (40') obdržíme 
ZJ' = 
1 Jg (^ 2 ) 
Jg K) 
Jg {^2) 1- '^0 (^ 2 ) 
t U 
J. 
kdež kladeno 
• • (41), 
)' — J|, (tt,) c + vIq a,,o + «/, a,(| + . . . 
s = (tTj) y,,, + . . . 
^ ~ Qg (^1) + '^^'0 3^00 d~ Tw 4" • • • 
u = Qq (tTj) ^^'0 ^00 4 ~ ^h ^ig 4 ~ ■ ■ • 
Tento vzorec se ještě značně zjednoduší vzhledem k tomu, že jest 
poloměr drátu q" velmi malý, a tedy i it^ = q" jest malé. Pak můžeme 
klásti Jq («i) = 1, dále jest Jý (jt-j) řádu n-^, tedy také velmi malé, a totéž 
platí i o s, jež obsahuje Jq' (jTj) jako faktor, jak patrno z rovnic (39'). Po- 
něvadž i 
1 
y 
jest malé, miižeme na pravé straně rovnice (41) zanedbati 
1 (jTn 
s vedle r. Podobně ve výrazu pro t 
člen 
i "0 (^ 2 ) 
s 7oo> 710 - atd. vedle Qf^ [n^). Klademe-li pak 
zanedbáme členy 
7.' 1 4^0 (^2) /O ' \ 
4^- • — r, j ' i- \ (ío (^ 1 ) ’ 
s '^0 (^2) 
obdržíme z rovnice (41) 
7 " = + 1) = 
' /o (ttj) V /v — « ^ / Jo(jr.,) K 
K 
. . (42). 
V tomto vyrazí: vyskytují se koěfficienty atd., jež odpovídají 
zpětnému účinku thermoelementu na válec, jen ve členu u, kdybychom 
je zanedbali, jest, jak patrno z poslední rovnice (41), u = Qq a my 
máme 
■ 7 — (4í)') 
Dá se snadno ukázati, že tento výraz můžeme skutečně pokládati 
za míru výsledné elektrické síly, již vzbuzuje pravý válec sám o sobě 
v místě, kde jest měřící thermoelement. Jest totiž patrno, že jediný člen 
na pravé straně poslední rovnice (42'), jenž závisí na konstantách pravého 
válce a na vzdálenosti měřícího thermoelementu od něj, jest r, všechny 
ostatní členy závisejí jen na konstantách thermoelementu samého a na 
délce vlny, i můžeme je tedy pokládati za faktor úměrnosti, aspoň pokud 
XLI. 
