3 
Naduřují pouze meristematické části zdravých, ještě dobře rostou- 
cích kořenů a sice nejen relativně hlavních (vlastně adventivních kořenů, 
jež vznikají na větévkách ke kulturám užitých), nýbrž také postranních. 
Při tom infikovány jsou kořeny postranní sotva ven z kořenu hlavního 
vynikly, tak že pak jich naduřeniny přímo přisedají na kořen mateřský. 
(Obr. 2., 3.) Habitus vodní kultury vrby {Salix purpurea) asi čtyři týdny 
po infekci dobře se jeví na obr. 1. a) a 1. 6), což jsou fotografie téže kultury 
v hyacintové sklenici, vzaté při různém zastavení. Vedle kořenů s vrcholy 
naduřelými jsou též některé nenaduřelé, které však nechovaly již meri- 
Obr. 2. Kořen vrby Salix purpurea infikovaný houbou 
Javaia Salicis. Některé postranní kořeny sotva 
vynikly z kořenu mateřského, naduřely. Starší 
postranní kořeny nenadnřely. 4:1. 
stematického pletiva a nerostly. Z obrazů 1 — 3 je vidno, že naduřen, 
vrcholů je velmi značné, vrchol stává se jím dvakráte až i třikráte tlustšími 
než byl ve stavu normálním. Část toho naduření je však jenom zdánlivá, 
ježto je kořen pokryt zoosporangiemi a oogoniemi cizopasné houby, které 
v podobě bílých tělísek na obr. 2. dobře lze viděti. Někdy naduřuje vrchol 
kořenový kolkolem stejnoměrně, jindy na jedné straně více než na druhé 
a pak se vrchol kořenový zakřivuje na jednu stranu, jak na obrazech 1., 
2. a 3. lze viděti. 
Naduřelý kořen zastavuje svůj vzrůst nedlouho po infekci a později 
odumírá. Od počátku tloustnutí vrcholu až k odumření vrcholu uběhne 
5 až 7 týdnů a uvidíme, že vrchol kořenový odumírá po vytvoření oospor. 
XLIII. 
1 * 
