Příčinou naduření vrcholu kořenového je houba, kteráž do vrcholu 
vniká a dráždí buňky periblemové k silnějšímu vzrůstu ve směru radiálním 
a k zastavení vzrůstu do délky. Se silnějším vzrůstem ve směru radiál- 
ním souvisí velmi často, zvláště u silnějších kořenů, též buněčné dělení 
ve směru tomto. Naduření tedy není pouhou hypertrofií, nýbrž leckdy 
spojeno je též s hyperplasií. Počíná v zóně přechodu pletiva meristema- 
tického v pletivo prodlužovací a postupuje směrem k vrcholu. Přece však 
i naduřený vrchol zachovává v celku tvar ovální, vzácněji má tvar kyjo- 
vitý. Současně s naduřo váním objeví se na povrchu vrcholu zoosporangia, 
zprvu roztroušeně a ojediněle, později jsou hojnější a hojnější. 
Obr. 4. Podélný řez vrcholem kořenu vrby SaUx [yurpurea infikovaného houbou 
Jaraia Salicis. Na kořenu vznikaji pr\ ní zoosporangia. Reich. obj. 4, ok. 2. 
Vlákna houbová probíhají ve vrcholech kořenových mezi buňkami 
a nemohl jsem na nich pozorovati žádných haustorií, kteráž by vnikala 
do vnitř buněk. Stěny buněčné jsou tak tenké, že asi není třeba zvláštních 
haustorií, aby houba dostatečné množství výživy mohla vstřebat!. Ve 
vyrostlých částech kořenu probíhají v celku podélně, v meristematickém 
pletivu vrcholovém zahýbají vlákna též k okraji vrcholu, až dosáhnou der- 
matogenu, mezi jehož buňkami se protlačí ven. Jakmile se to stalo, t. j. 
jakmile pronikla z dermatogenu, naduří silně, do naduřeniny vejde hojnost 
cytoplasmy s četnými jádry a celá naduřenina stane se zoosporangiem (viz 
obrazy 4. a 6.). Zpočátku objeví se na povrchu kořenového vrcholu roz- 
troušeně jenom ojedinělá zoosporangie (obraz 4.), ale objevují se stále 
hojněji (obr. 6.), až konečně mohou vrchol kořenový docela pokrýti. 
Konec houbového vlákna naduřující v zoosporangium oddělí se 
příčnou přehrádkou, často silně ztlustlou, od ostatního obsahu vlákna, 
které jinak je bez přehrádek a chová velmi četná jádra. Zpočátku je tvar 
xr.iii. 
