6 
zoosporangia nízce kyjovitý, ale v dospělém stadiu je velice rozmanitý. 
V celku převládá tvar kyjovitý, ale zoosporangia jsou též široce rozšířena, 
opatřená různými vchlípeninami a vj^puklinami, takže resultují tvary často 
velice dobrodružné. O rozmanitosti tvarů zoosporangií svědčí obraz 10. 
Bylo by nemožno a také zby tečno všecky různé tvary zde popsati, ježto 
se nenaleznou ani dvě zoosporangia tvaru zcela stejného. Velmi význač- 
nými pro zoosporangia jsou vyprazdňovací trubičky, krátké, válcovité, 
z zoosporangia vyrůstající, s tenkými stěnami, které na svém konci po 
Obr. 5. Podélný řez krátkým, infikovaným kořenem postranním, 
na němž jsou zralá i mladá oogonia. 80 : 1. 
uzrání zoospor rozplynutím blány se otevírají. Jimi pak vyrejdí ven zoo- 
spory. Trubičky mají (obraz 10.) stěny tenčí než je ostatní stěna zoospo- 
rangia, kteráž je však hladká, bez nějakých skulptur. Každé zoospo- 
rangium má několik vyprazdňovacích trubiček, nejméně dvě, často tři, 
méně často čtyři nebo pět, vzácně 6. Po vyrejdění zoospor hyfa pod prvním 
zoosporangiem znova může naduřeti, což se může asi třikráte opakovati. 
Tím vznikají při nerušeném vývoji vrstvy zoosporangií vyprázdněných, 
pod nimiž leží zoosporangia mladší. Obyčejně však zevní vrstvy vyprázd- 
něných zoosporangií odpadávají, když pod nimi nová byla vznikla, takže 
na řezech lze na vrcholu kořenovém nejvýše dvě vrstvy zoosporangií 
pozorovati (obr. 7.). 
XLlll 
