8 
kořenového, takže na řezech jejich průběh nelze vždy zcela spolehlivě 
sledovati na větší vzdálenost. Antheridium má blánu tenčí než-li oogo- 
nium a záhy vniká téměř celou svou šíří do oogonia, aniž vytvořuje nějakou 
oplozovací trubičku, jak to u jiných Saprolegniaceí nalézáme. Antheridium 
má blánu tenčí nežli oogonium, vniknuvši do oogonia má tvar kyjovitý, 
vakovitý, válcovitý, zvonovitý atd. Tatáž rozmanitost tvaru, kterou jsme 
vytkli pro zoosporangia a která také u oogonií se dá stanovití, je význačnou 
též i pro antheridium vniKlé do oogonia. Antheridium vniknuvší do oogonia 
na svém konci se otevře, tudy obsah jeho vynikne ven a způsobí zúrod- 
nění. Ještě ve zcela uzrálých oogoniích možno shledati zbytek vyprázdně- 
ného antheridia (obr. 11., 12.). 
Obr. 7. Podélný řez infikovaným vrcholem kořenovým, na 
němž jsou vyprázdněná zoosporangia a zralá oogonia. 100 : 1. 
vehni často. Zdali tomu u Jaraia Salicis je tak vždycky, nelze bezpečně 
tvrditi, jebkož hyfy poměrně nepravidelně probíhají při periferii v^rcholu 
Oospory vznikající po zúrodnění jsou kulaté, opatřené blanou hladkou, 
bezbarvou, ne příliš tlustou (obr. 10.). Obsahují malé olejové krůpěje, které 
jsou vždycky jednostranně nahromaděny. Drnhý pól chová homogenní, 
bezbarvou plasmu. Oospor vzniká v oogoniu veliké množství, lze jich 
napočítali na mediáním optickém řezu 30 až 50, i zdá se, že každé oogo- 
nium obnáší chová 100 oospor. Jelikož jsou oogonia různé velikosti, kolísá 
také počet oospor velmi značně. Bohužel nepodařilo se mi další osnd 
oospor vyšetřili. 
Oospory uvolňují se z oogonií tím, že se rozruší stěna oogonií. Ve 
visutých kapkách lze dobře pozorovali, kterak bakterie stěny oogonií na- 
duřují a pak úplně rozpouštějí. Oospory pak vypadávají jednotlivě nebo 
XLIII. 
