22 
Literatura a synonymie. 
nec fusca, 
fusca, 
perspicillata, 
fuscula, 
fusca, 
Geoffroy, Ent. paris. Fourcroy 1785. 
Zetterstedt, Fauna ins. Lapp., 1828. 
Zetterstedt Ins. Lapponica, 1840. 
Flor, Rhynchoten Livlands, 1861. 
Zur Kenntnis der Rhynchoten, 1861. 
Thomson, Opuscula ent. 1878. 
R e u t e r, Sveriges Psylloder Entm. Tidskrift. 1881. 
L o e w F., Revision der pal. Psylloden. 1882. Verh. z. b. Ges. Wien 82. 
Katalog der Psylliden, Wiener ent. Ztg. 82. 
Horváth, A magyarorszagi psyllidákról. Budapest 1885. 
P u t o n, Catalog, Caen, 1899. 
Ošanin B., Verzeichnis, 1907. 
Šulc K., Úvod do studia druhů rodu Psylla atd. Věstník Kr. Č. 
Sp. Nauk. Praha 1910. 
10. Psylla alpina, Foerster 1848. 
(Tab. X.) 
Hlava. — Temeno 0-40 mm široké, 0-20 mm dlouhé, zadní očka cosi 
od zadních rohů do předu posunuta. Tykadla 1- 0 mm dlouhá. Kužele 
čelní 0-20 mm dlouhé, ze široké báse ponenáhlu k široce zaoblenému vrcholu 
zúžené, mírně divergující, mírně dolů skloněné, hustě chlupaté. Zbarvení : 
Základní barva bud zelená nebo žlutozelená, žlutá, běložlutá, kresba 
sienově hnědá, sytě červená až sepiověhnědá. Kužele čelní na bási tmavé, 
na špičce světlejší, jinak v barvě vůbec varírují. 
Thorax barven stejně jako hlava, převládá zbarvení tmavé. 
Křídlo přední 3 mm dlouhé, 1 mm široké, nej širší ve středu zevní 
poloviny. Konec stejnoměrně zaokrouhlen, vrchol spadá do poloviny 
marg. cell. Rs, poloměry předního i zadního oblouku jsou stejně dlouhé. 
Žilky. C + Se jest velmi silná a v polovině své délky dosti náhle ohnutá; 
i? 1 po celé své délce svařen s kožovitým stigma. Rs ve střední části 
málo do předu prohnut; M krátká, vrcholy M, Ml-j-2, M 3+4 
ve středu délek, vrchol Cu 1 od středu délky proximálně. Zbarvení 
žilek světle hnědé, ale okraj od ústí Rs, zevní třetina Rs, M 1+2, 
M 3+4, Cu 1 a Cu 2 světle červenohnědé. Žebra jsou temně zbarvená, 
ale jen ve středu křídla, tak že R -f- Cu + M, R mají jen jemně naznačená 
žebra, zevní třetina R, a zevní poloviny Ml +2, M 3+4, Cul, Cu 2 
jsou pak úplně bezbarvé. Blanka jest průhledná, vodočirá. Ostny povrchové 
jsou na všech polích, vynechávajíce úzké ostnů prosté pruhy podél žilek, 
až na přední stranu cell. R 1, Rs a. R -\- M + Cu v cell. Cu, kde jdou těsně 
až k žilkám; k okrajům v marginálních polích se stran setnuty nejsou; 
stojí ve čtvercích a kosočtvercích na 0-02 mm od sebe. Spodinové ostny 
pokrývají spodní roh cell. C -f- 5c a přední zevní plochu cell. R 1, ome- 
zenou do zadu myšlenou čárou, vedenou od ústí Rs ku konci R. Marginální 
II. 
