14 
Foersteri, Edwards, Hem. Hom. of the Brit. Islands, 1896. 
,, Šulc Iv., Revise Psyll sbírky Dudovy. Časopis č. ent. spol. v Praze, 1905. 
,, O š a n i n B., Verz. d. pal. Hém. II. Band, II. Lief., Priloženie k Ježe- 
godnilcu Zoologičeskago Museja Impreatorskoj Akaděmii Nauk, 
Tomus XII., 1907. St. Petěrburg. 
,, Šulc K., Úvod do studia druhů rodu Psylla atd. V. Kr. Č. Spol. Nauk, 
Praha 1910. 
7. Psylla betulae, L i n n é. 
(Tab. VII.) 
Hlava. — Temeno v zadu 0-50 mm široké a na 0-06 mm vykrojené, 
0-20 mm ve střední čáře dlouhé, zadní očka nezcela v zadních rozích. 
Tykadla dlouhá 2 mm, sahá jí do y 2 zadku. Kužele čelní 0-20 mm dlouhé, 
tedy jako temeno, ze široké báse ponenáhlu zúžené, vrchol zaobleně špi- 
čatý, hustě chlupaté, mírně divergující, málo dolu skloněné. Zbarvení: 
základní barva světle žlutá, světle zelená, zelenožlutá, světle sienově 
hnědočervená, kresba okrová, nebo sienová, sytě červená, sépiové hnědá, 
karmínová. Kužele čelní bývají jednobarevné, zřídka u báse a pod 
vrcholem nahnědlé. 
Thorax : má stejnou základní barvu i kresbu jako hlava. 
Křídlo přední : 3 mm dlouhé, 1-50 mm nejširší. Konec zaokrouhlen, 
přední i zadní polovina oblouku o stejném radiu, vrchol v margo cell. Rs 
blízko inserce M 1+2. Žilky. C + Sc stejnoměrně obloučitá, R 1 vyvinut 
jen krátce na samém začátku stigma (asi l / 6 délky stigma), pak náhle končí, 
pokračování jest neznatelné, zcela splynulé se stigma. Rs střední svou 
částí mírně do předu prohnut; M 1 + 2, M 3 + 4, stejnoměrně oblouko- 
vité, vrchol Cu 1 od středu délky proximálně. Zbarvení žilek: světle žluto- 
zelené, mimo kraj od Rs až po analis, konečné části Rs, M 1 + 2, M 3 + 4, 
Cul, 2 a 4, které jsou světlečernohnědé. Žebra nejsou zvláště barvená. 
Blanka vodočirá, nezbarvená. Ostny povrchové jsou sice ve všech polích, 
ale ne všude stejnoměrně vyvinuty; v cell. C + Sc, jest dosti veliká cen- 
trální elliptická skupina, v cell. R 1 mizí ostnitá plocha na počátku vnitřní 
čtvrtiny, stále se centripetálně zúžujíc, v cell. Rs, nad vrcholem M náhlé 
zúžení, v cell. M, skupina má celkem tvar pole cell. M, ale končí už nad 
polovinou Cu, vnitřní čtvrtina pole jest ostnů prostá; v cell. M 1 + 2, 
Cu 1 a cell. R + M + Cu ostnů prosté pruhy poměrně úzké a všude stejně 
široké. Spodinové ostny v cell. R 1 kryjí se celkem s rozlohou ostnů po- 
vrchových, přece se však centripetálně více úží a dříve končí; u krajů, 
skupiny ostnové se stran setnuty nejsou. Marginální skupiny jsou v cell. 
Rs, M 1+2, JIÍ3 + 4 a I dosahují dvou třetin výšky cell. Ml +2, 
a jsou o cosi užší skupin povrchových. Stigma kožovité, přední kraj stig- 
mální a většina Rs s ním zcela svařeny. 
Křídlo zadní: má žilky žlutavé, jinak jest obvyklého tvaru a nervatury. 
II. 
