7 
rozlehlá, vyvinutá, bud přesně ohraničená, nebo i splývavá, v celku co 
nej rozmanitější. 
Křídlo přední 4-25 mm dlouhé, 2-00 mm široké, tato největší šířka 
spadá do středu zevní poloviny. Konec zaokrouhlen, vrchol ve středu 
margo cell. Rs, zadní polovina oblouku o kratším radiu jak přední. Žilky s 
C + Sc stejnoměrně obloukovitě hnutá, R 1 s přední okrajem stigmálním 
skoro po celé délce svařen v jedno, končí de facto už nad začátkem druhé 
čtvrtiny (počítaje od vnitra) Rs ; Rs ve střední třetině mírně do předu 
prohnut; M celkem kratší, její vrchol od poloviny délky proximálně; Ml-f 2, 
M 3 -f- 4 málo prohnuté, Cu zcela rovný, krátký, Cu 1 v zevní polovině 
rovný v proximální silně prohnutý. Zbarvení: C + Sc zelená, basální 
a konečná část se žlutými šmouhami, ostatní žilky světle hnědé; 
žebra všude vyvinutá a temně hnědě zbarvená, jen na R M -f- Cu 
a vnitřní polovině R zcela nezbarvená. Blanka vodočirá, průhledná. 
Ostny povrchové vyplňují celá pole v cell. 7?1, Rs, M, Cu, M 1 -j- 2 a Cul ; 
v cell. C -f- Sc scházejí až na nepatrnou nepravidelnou středovou skupinu, 
v cell. Rs jdou pouze až nad vrchol oblouku M, ostatní proximální část 
pole vynechávajíce; ke krajům přistupují těsně, a nezúženě, t. j. nejsou 
zde ostnité plochy se stran setnuty; ostnů prosté pruhy jsou podél žilek 
všude vyvinuty široce a pravidelně. Ostny spodinové : jsou jen po celé 
délce přední třetiny rozlohy povrchových ostnů v cell. R 1, jinde scházejí 
úplně. Ostny marginální', přicházejí v cell. Rs, M, Ml + 2 a Cu 1; jsou 
tak široké jako skupiny ostnů povrchových (jen skupina v cell. Cu 1 jest 
užší) a dosahují sotva poloviny výšky cell. M 1+2. Ostny ploch ostnitých 
jsou krátké, konické, hnědé, se světlou špicí, ostny marginální pak hru- 
škovité s vytaženou básí. Stigma tvoří jen malé nepatrné okénko, často 
ještě příčkami nepravidelně dělené. 
Křídlo zadní vodočiré, žilky zelenavé, žlutavé, žlutozelené; anální 
pole nebývá nahnědlé. 
Nohy žlutavé, zelenavé, s černou, hnědou tečkou, nebo pruhem zevně 
pod kolenem na tibii. 
Zadek má pláty světle žlutozelené až hnědé, po případě se světle- 
žlutýrn i karmínově červeným úzkým zadním okrajem; spojivka zelenavá 
žlutavá. 
cf Konec těla. • — Genitální segment 0-43 mm dlouhý a tolikéž vysoký, 
do zadu dolů skoro kruhovitým obloukem omezený, rozptýleně dlouze na 
zadní polovině chlupatý, zelenavý, u báse červenohnědý. Kopulační kleště 
se strany: větev přímá 0*50 mm vysoká, uprostřed nejužší 0-07 mm, k pod- 
stavě širší, konec sbíračkovitě rozšířen, 0-12 mm, vydut a nahoře stejno- 
měrně zaokrouhlen; shora ukončují široce sbíračkovitě větve dvoj- 
zubcem; zuby tyto jsou konické, tupě špičaté, přední do předu, zadní do 
zadu ohnutý, výkroj mezi nimi jest mělký, vroubkované zubatý. Ze zadu 
větev v celém průběhu celkem stejně široká, dole bez laloků, ale za to 
II. 
