12 
V koncentrované kyselině sírové pokrývá se elektroda následkem 
veliké hutnoty elektrolytu hustou vrstvou bublin, jež tvoříce jakýsi odpor 
zvyšují rozdíl potentialu. Mimo to hraje zde změna koncentrace elektro- 
lytu jistou úlohu. Bereme-li ohled na rozdíl potentialu mezi kapalinami 
obou elektrod, jenž činí as — 0-021 volt jest přepjetí vodíkové rovno 
0-42 volt, což se shoduje dobře s číslem dříve nalezeným. 
Přepjetí vodíkové na elektrodě olověné. 
Abychom mohli výsledek našeho měření srovnávati s čísly zná- 
mými, stanovili jsme též způsobem dříve uvedeným, přepjetí vodíkové 
na elektrodě olověné v normálně kyselině sírové. Měření byla zde prove- 
dena v intervalech čtvrthodinových. Výsledky byly následující: 
Číslo p. 
Napětí vclt 
Přepětí volt 
Poznámka 
1 
0-60 
0-32 
čerstvý elektrolyt 
2 
0-70 
0-42 
| 
3 
4 
0-68 
0-40 
elektroda pokryta 
I vodíkov. bublinkami 
0-69 
0-41 
5 
0-59 
0-31 
čerstvý roztok 
Jelikož hodnoty nalezené blíží se 0-42 voltům při použití normál, 
elektrody Ostwaldovy, jest přepjetí vodíkové přibližně n = 0-39 volt 
vyšší poněkud než při pokusech svých nalezli E. M ú 1 1 e r a Fried- 
b e r g e r (Zeitsch. í. Elektrochem. 8, 230) a Coehn & Dannen- 
berg (Zeitsch. ť. phys. Chem. 38, 616) methodou poněkud od naší 
odchylnou. 
Stanovení potentiálu kathodového za průchodu proudu. 
Při pokusu tomto nechali jsme procházet i proud o určité intensitě 
mezi platinovou anodou a kathodou hliníkovou o ploše oboustranné 5 cm-, 
jež byla umístěna dostatečně daleko od platinové anody, kolmo na směr 
proudu, by se obě strany úplně využitkovaly. Poblíže kathody připojena 
elektroda normálná. Teplota elektrolytu obnášela 19 — 20°; elektrolytem 
mícháno nebylo. Uvádíme zde pouze parciální napjetí kathodové, jež jsme 
pozorovali. Měření první provedeno v první minutě, druhé po 5. minutách; 
značkou opatřené číslo získáno elektrolysou delší. 
I. 
