ROČNÍK XIX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 1. 
O aluminiu jakožto materiálu kathodovém. 
Podává 
Dr. V. Hcrák a Dr. Jan Šebor. 
(Předloženo dne 21. ledna 1910.) 
(Se 2 obrazci v textu.) 
Y poslední době provedeno bylo mnoho pokusů, při nichž použito 
bylo aluminia jako materiálu anodového. Při tom bylo zjištěno, že alu- 
minium se pokrývá v roztocích elektrolytů vrstvou oxydickou, jež jest 
příčinou passivity aluminia, jakož i kondensátorového odporu, jenž se 
na anodě aluminiové vytváří, když prochází proud. Jelikož se vrstva 
oxydická na aluminiu velmi rychle tvoří, takže jest velmi obtížno, ba 
téměř nemožno čistě kovovou plochu získati, snažili jsme se zjistiti, zda-li 
ona vrstva isolační stačí zameziti redukci látek vodíkem elektrolytickým, 
je-li aluminium kathodou, jakož i zda potlačí katalytické účinky, které 
mohou kov 5 ^ při elektrolyse projevovati. 
Současně jsme chtěli zjistiti, v jaké míře podléhá kathoda alumi- 
niová korrodu jícím účinkům elektrolytů. Nejprve provedeny pokusy 
s roztokem chloridu sodnatého. 
Do válcovité nádoby bylo odměřeno 400 cm 3 15%ního roztoku chlo- 
ridu sodnatého. Za kathodu sloužil plech hliníkový, smirkem čerstvě vy- 
cíděný o jednostranné ploše 0-34 dm 2 a váze 8-4080 g. Anodou byla 
okrouhlá tyč uhelná. Elektrolysa provedena bez diafragmatu, aby se tvořil 
chlornatan sodnatý. Intensita proudová obnášela 0-5 amp., napjetí 3-8 volt. 
Po elektrolyse % hodiny trvající čili při spotřebě proudu 0-25 amp. hod., 
byla elektrolysa přerušena, elektroda opláchnuta, vysušena a zvážena; 
ubyla na váze o 10-2 mg. Během elektrolysy pokryla se kathoda hli- 
níková bílou vrstvou a elektrolyt silně se zakalil hydroxydem hlinitým. 
Množství vyrobeného chlornatanu sodnatého určeno titrací sirnatanem 
a nalezeno 0-178 g. NaClO t. j. 52% množství teoretického. Byla ted}^ 
značná část chlornatanu spotřebována na oxydaci vodíku, jakož i alu- 
I. 
1 
