4 
I. Pokus s oxvdem železitým od fy. Kahlbaum; odváženo 0,4100 g: 
doba pokusu 
úbytek v 
% vyjádřen 
74 h. 
0,0023 g 
0,56 
74 h. 
0,0041 g 
1,0 
P/o h. 
0,0050 g 
1,22 
274 h. 
0,0056 g 
1,36 
374 h. 
0,0062 g 
1,51 
57 4 h- 
0,0070 g 
1,71 
7% h. 
0,0076 g 
1,85 
1 P/ 4 h. 
0,0079 g 
1,92. 
II. Pokus s oxydern 
0,5837 g: 
železitým připraveným 
z květinového 
doba pokusu 
úbytek v 
% vyjádřený 
1 h. 
0,0094 g 
1,61 
2 h. 
0,0114 g 
1,95 
3 h. 
0,0129 g 
2 21 
5 h. 
0,0134 g 
2,29 
Z výsledků těchto pokusů plyne následující: 
Žíháním oxydu železitého za daných podmínek nastává desoxydace, 
kterou nedocíleno úplné přeměny v oxyd železnato-železitý. 
Rovnovážný stav studované reakce odpovídá za daných podmínek 
maxim, úbytku 2,29% (oxyd. z hydrátu připravený); pro úplnou přeměnu 
v oxyd železnato-železitý činil by úbytek 3,33%. 
Průběh reakce znázorněn graficky: na úsečku nanášena míra doby, 
(1 cm — x / 4 h.), na pořadnici míra úbytku (2 cm = 1 % úbytku). 
Tím získány byly křivky I. pro oxyd železitý (Kahh), II. pro oxyd 
ze železa, květinového drátu 
Zdánlivá anomálie v charakteru obou křivek spočívá v různé velikosti 
zrna použitých látek. Poměrně hrubý oxyd od fy. Kahlbaum redukoval 
se zvolna, ježto povrch reakční byl značně menší, než u oxydu připrave- 
ného, velmi jemně rozetřeného. 
Všimneme-li si polohy bodu a, ležícího na křivce I. (na části nenazna- 
čené), patrno, že reakce ta směřuje k témuž celkem rovnovážnému stavu, 
jako reakce křivkou II. vyjádřená. 
Dalším úkolem bylo vyšetřiti, vede-li tato redukce k oxydu železnato- 
železitému, případně pouze k směsi tohoto s železitým, nebo jde-li redukce 
dále, než odpovídá oxydu železnato-železitému. 
Aby byla otázka ta rozhodnuta, applikován případ ten na následující: 
kterak se bude chovati oxyd železitý zředěný neutralnými látkami při ží- 
hání v uzavřeném platinovém tyglu. 
IV 
