ROČNÍK XIX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 6. 
Studie 
o tak zvaném elektrolytickém superoxydu stříbra. 
(Pokračování.) 
Napsali 
Dr. JIŘÍ BABOROVSKÝ a Dr. BOHUMIL KUŽMA, 
soukromí docenti české university v Praze. 
(Předloženo dne 5. ledna 1910.) 
V následujícím sdělujeme řadu pokusů, které byly provedeny v let- 
ních měsících r. 1909 a jejichž účelem bylo experimentálně objasniti úkol 
vázané kyseliny dusičné, která jest vždycky obsažena v t. zv. elektrolyti- 
ckém superoxydu stříbra Ag^N0 lv Již ve své „Studii o tak zvaném elektro- 
lytickém superoxydu stříbra 1 ' uveřejněné v „Rozpravách České Akademie" 
třída II„ ročník XVII., číslo 39. pronesli jsme na stránkách 18 — 21. názor, 
že kyselina dusičná jest v podobě AgN0 3 houževnatě ssedhnou zadržována 
(okkludována nebo snad adsorbována) a že netvoří tudíž podstatnou součást 
zmíněné sloučeniny, které přisuzujeme vzorec Ag 3 0 4 . Názor tento bylo by 
lze nezvratně dokázati, kdyby se ku př. vyluhováním anodové ssedliny 
podařilo největší část N0 3 v podobě AgN0 3 z preparátu odstraniti, aniž by 
se změnilo množství aktivního kyslíku v původní ssedlině obsaženého. A. 
k tomuto cíli mířily pokusy, o nichž chceme v této práci referovati. Musíme 
však hned předem podotknouti, že se nám nepodařilo proniknouti zúplna 
k vytčenému cíli a to z důvodu, že zkoumané preparáty podléhajíce snadno 
rozkladu (zvláště za poněkud vyšší teploty našich laboratoří v době letní) 
ztrácejí rychle svůj aktivní kyslík. 
Pokusy, které jsme nejprve provedli, zjistili jsme, že optimálná inten- 
sita proudu při přípravě zkoumaného vyššího kysličníku stříbra způsobem, 
který jsme popsali v citované práci, obnáší 0,20 — 0,25 Amp. Při vyšší 
intensitě proudu klesal výtěžek. 
Získanou anodovou ssedlinu snažili jsme se zbaviti nadbytečného 
AgN0 3 tím, že jsme ji promývali na filtru vodou, alkoholem, roztoky ně- 
kterých solí ( KN0 3 , CuS0 4 , ZnS0 4 a pod.) za obyčejné teploty rozdrtivše 
VI. 
