8 
vytváření se jak jednotlivých oddílů uteru v komůrku, tak i konečný osud 
jednotlivých zon slizničních. Konečný vzhled komůrky je tedv dán 
skladbou sliznice již v uteru před pářením se. 
2. Uterus v době páření se, před ovulací. 
Roh}/' uteru jsou tou dobou značně delší a mnohem širší nežli dříve. 
Jejich délka obnáší nad 30 mm a tlouštka kolem 3 mm. Stluštění to pod- 
míněno je zvětšením všech elementů skládajících tkáň rohu a uvolněním 
jich následkem prosáknutí. 
Lurnen uteru má stejnou formu jako dříve. Je jenom něco širší a 
delší. Následkem prosáknutí sliznice, které dosud se týká hlavně řas i anti- 
mesometrální hrany uteru, protože mají skladbu řidčí, je vrstva subepi- 
thelialní laterálně a antimesometrálně méně zřejmá. Sliznice u některých 
uterů již nyní, někdy něco později začíná se zdvihati hlavně v centrální 
kryptální zóně v malinké, zřídka vyšší řasy, základy to budoucích sept 
interkryptálních. Žlázky slizniční jsou širší i delší, ale méně vinuty. Jejich 
epithel je vyšší, takže jich lumen je obyčejně velmi úzké. Jen v basální 
části bývá často roztaženo. Zde právě možno konstatovati, že epithelie 
žláz chovají v povrchových částech větší vakuoly, které jsou po obyčejné 
i po konservaci sublimatem prázdné. Též po vložení praeparatů konser- 
vovaných Tellyesnického tekutinou do Marchiho tekutiny s následným 
tvrzením alkoholem nemají vakuoly ty černě se barvícího obsahu. Nedá- 
vají tedy reakce ni mucinu ni tuku. Jen v basích buněk epithelialních a to 
v konečných částech žláz můžeme po této praeparaci pozorovati jem- 
ňoučké kapičky tuku. Celkem je ho však malé množství. 
Štěrbina vazivová mezi oběma stluštělými vrstvami svalstva je dosti 
široká a cévy v ní probíhající jsou znatelně širší. — I cévy sliznice jsou roz- 
taženější nežli v dobách před pářením. Jen zřídka kdy možno viděti ve 
sliznici drobné haemorrhagie. Častější bývá již nález leukocytů, ale i těch 
je nyní ve sliznici méně nežli v dobách pozdějších. Giesonovým barvivém 
modifikovaným Hensenem dávají kollagenní reakci jenom vlákna vazi- 
vová peritonea a místy hrubší vlákna adventitie v slabých arterkách kryp- 
tální zóny. Jinak v celé sliznici uteru žádná vlákna vazivová, která pro- 
sáknutím asi se mění, nebarví se červeně. 
Na několika málo uterech byla v době páření dutina děložní velice 
roztažena, takže tvořila kruh na průřezu mající průměr asi 2 mm. Uterus 
in toto pozorován byl obvykle široký a dlouhý a jen to bylo nápadným, že 
nebyl po konservaci jako obyčejně obloukovitě zahnut a že byl značně 
průsvitný. Stěna uteru je v těchto případech jen asi 0'35 mm silná tím, že 
veškeré vrstvy její byly stenčeny a na sebe stištěny. Sliznice uterů těch 
je tedy velmi tenká. Po stranách je přece nejméně dvakráte silnější nežli 
mesometrálně, kde je slabší nežli na straně antimesometrální. Žlázy její 
VII. 
