16 
odpovídá mesometrálně jdoucí části těchto šroubových závitů. Část ta 
je však do délky natažena, takže dlouhá osa lumen leží parallelně s dlouhou 
osou celého uteru. Nad to lumen její je ve své antimesometrální části 
vzrůstem zárodečného váčku tak značně rozšířeno, že všemi směry pře- 
sahuje přes mesometrální zbytek lumina (obr. 7. a 8.). Jak směrem tubár- 
ním tak vaginálním klade se nad sousední mezikomůrkové části uteru 
a zaujímá je tím do makroskopicky znatelných komůrkových částí. Tím 
vyvinula se antimesometrálně zvláštní část lumen uteru, kterou budeme 
jmenovati v dalším primární komůrkou (dle názvosloví Fleischman- 
n o v a ,,Nebenkammer“). V ní je obsažena po celou prvou dobu břez- 
nosti největší část blan zárodečných i embrya. Široká její dutina náhle se 
mesometrálně úží do štěrbiny, která leží v pokračování lumen částí mezi- 
komůrkových. Tato štěrbina spojuje nejenom pod komůrkou lumina dvou 
sousedních mezikomůrkových částí, nýbrž i vede do antimesometrálně 
uložené dutiny komůrky. Dle toho dali jsme tomuto oddílu název „spoju- 
jící chodbičky". Odchylujeme se od Fleischmannovy nomenklatury, který 
určuje útvary ty jménem „SchloBspalte" a „Scheibenhbhle".*) Mluvíme dále 
o postranních stěnách spojující chodbičky a o dnu jejím, podotýkajíce již 
předem, že jenom ve tkáni tvořící dno její vyvíjí se placenta. 
Na podélném řezu možno viděti (obr. 8.), že komůrka překládá se 
uvnitř části komůrkové přes ústí částí mezikomůrkových, které do předešlé 
sliznicí svou trochu vtištěny jsou. Následkem toho rozepnuta je zde mezi 
komůrkou a ústím mezikomůrek malá transversálně uložená řasa, od jedné 
spojující chodbičky ke druhé se táhnoucí, kterou jsme nazvali z důvodů, 
jež později vysvětleny budou, šeptem doplňku komůrky, nebo jen šeptem 
doplňku. Na podélném řezu možno se dále přesvědčiti, že stěny komůrky 
tvoří antimesometrálně velmi elegantní klenbu, jak se vyjádřil F 1 e i s c h- 
m a n n, mající formu asi tří pětin koule. Mesometrálně přechází vnitřní 
plocha klenby komůrky dosti náhle v zaobleném přechodu do dna komůrky, 
které v různých komůrkách se poněkud různě chová. Obyčejně je ploché 
nebo má velmi veliký poloměr zakřivení. Poměr ústí spojující chodbičky 
dá se nejlépe seznati, když seřízneme antimesometrální pol komůrky asi 
v polovině výšky její. Tu objeví se nám okrouhlé dno komůrky, které je 
tím větší, čím starší je stadium. V prostřed prolomeno je otvorem ve- 
doucím do spojující chodbičky. Otvor ten je obyčejně ellipsoidní — dlouhá 
osa jeho je souběžná s dlouhou osou celého uteru — a bývá různě veliký. 
Rozměry jeho řídí se nejenom dle toho, jak daleko vývin pokročil, ale i dle 
toho, jak mohutně se svalstvo uteru stáhlo při konservaci. Čím byl mohut- 
nější stah, tím více vtlačena jsou ústí mezikomůrkových částí uteru do 
částí komůrkových a tím je menší lumen spojující chodbičky a rozsah ústí 
jeho do komůrky. Zároveň s pokračujícím stářím komůrky mění se i tvar 
stěn a ústí spojující chodbičky. Ve stadiích vývojových, která právě po- 
*) 1. c. 
VII. 
