17 
pisujeme, je ústí spojující chodbičky rozekláno čtyřmi, pěti nebo více ne- 
příliš hlubokými choboty, jejichž stěny dle stahu svalstva uteru různě 
těsně na sebe přiléhají. Choboty svírají mezi sebou odpovídající počet řas, 
které se dají sledovat jak do spojující chodbičky, na jejíž postranní stěny 
se táhnou ve stejné stále výši, tak i rychle se snižujíce do komůrky, kde nyní 
jenom asi do polovice výše její klenby sahají. U stadií mladších jsou vyšší 
a jdou až skoro k vrcholu komůrky. Jsou to zbytky primárních řas uteru, 
které tím více zanikají, čím více komůrka a spoj tající chodbička se zvětšují 
a otvor je spojující rozměrnějším se stává. Při zvětšování tom jsou pri- 
mární řasy oplošťovány, spotřebovány ku krytí stěn útvarů uvedených; 
hlavně je tomu tak v rozsahu komůrky. Ve spojující chodbičce a v roz- 
sahu ústí jejího rychlé vymizení jich je způsobeno nadto ještě tím, že ze 
spodiny štěrbin mezi nimi vyrůstající septa interkryptální výše jejich do- 
stihují a je zastírají. Dle uvedeného popisu nevytváří se tedy komůrka 
v rozsahu jen jediné antimesometrální části štěrbiny mezi dvěma řasama 
se nacházející, nýbrž vajíčko syslí, rychle rostouc, roztlačuje od sebe 
několik nejblíže sousedních řas a vytvoří v rozsahu jich komůrku i spoju- 
jící chodbičku. 
Jak stěny spojující chodbičky tak dno její konečně i dno komůrky 
v malém rozsahu při ústí spojující chodbičky pokryty jsou drobnými 
otvůrky jen lupou postřehnutelnými ■ — ústími to krypt. Ústí ta jsou skoro 
ve všech rozměrech stejně velká; ve dně jsou protažena na přič dlouhé osy 
spojující chodbičky. Jsou uložena jen ve dvou nebo třech řadách. 
Jak připojené obrázky, tak i popis makroskopických praeparátů 
i později sledující popis praeparátů mikroskopických dovolují určití, 
že v makroskopicky znatelných zduřeninách rohů uterinních sysla, 
které částmi komůrkovými pojmenovány byly, již v uvedeném stadiu 
obsaženy jsou dvojí útvary, které jak původem svým, tak histologiclcou 
skladbou, tak konečně i fysiologickou funkcí od sebe jsou přesně odlišeny. 
Sliznice uteru sysla dá se jako skoro všechny sliziůce dobře proti svalo- 
vině posunovati, takže část sliznice jednoho transversálního průřezu 
uteru jsouc mohutně roztahována, může vtlačiti se do rozsahu části sliz- 
nice sousedního příčního průřezu tak dalece, že ji posune značně da- 
leko od svalstva k ní patřícího. Odtlačené partie sliznice však vždy 
ukáží svou příslušnost k tomu neb onomu místu svalstva průběhem svých 
žláz, částečně i větších cev, které směřují k onomu místu svalstva cir- 
kulárního, s nímž v uteru nebřezím vazivem spojeny byly radiarně od 
lumen uteru lc němu probíhajíce. — Jen v nejmladších stadiích březnosti 
odpovídá každé makroskopicky zřetelné zduření rohu uterinního jenom 
tomu místu, na které vajíčko bezprostřední vliv vykonávalo a z něhož 
později povstane komůrka a spojující chodbička. Pouze tato místa podá- 
vají ve stadiu předešlém popsaný vzhled. U nejmladších stadií březnosti ty 
malé úžící se partie zduření onoho, které zprostředkují přechod z částí ko- 
můrkových do částí mezikomůrkových, jsou ústím mezikomůrkových částí, 
Rozpravy. Tř. II. Ročník XIX. Č. 7. 
VII. 
2 
