23 
interkryptální asi 0-1 mm — 0-2 mm, kdežto po stranách jen 0-05 — 0-1 mm. 
Lumen krypt má po stranách spojující chodbičky v celé délce asi 0-04 až 
0-05 mm v průměru, kdežto ve dnu jejím listí jich je stejné šíře, ale base 
jich jsou rozšířeny až k šíři 01 — 0-2 mm. Rozměry sept interkryptálních 
svědčí o tom, že v částech komůrkových uteru panuje zvětšováním se va- 
jíčka tlak, který od komůrky směrem mesometrálním působí a nedovoluje, 
aby jak septa interkryptální tak krypty samy ve směru tom dosáhly ve 
stěnách laterálních spojující chodbičky těchže rozměrů jako ve dnu jejím. 
Část basální sliznice má zde jen asi 0 1 mm tlouštky. V ústí mezikomůr- 
kových částí snižují se septa interkryptální a přecházejí do nízkých sept 
interkryptálních částí těch tak, že jen zcela malý oddíl sliznice při ústí 
mezikomůrkových částí ležící má vyšší septa interkryptální. Jak při 
popisu makroskopickém tohoto stadia jsme podotkli, vyrovnávají se ve 
starších stadiích úplně primární řasy v celé komůrkové části, takže nyní 
marně bychom hledali při přechodu stěn spojující chodbičky do dna jejího 
lumen dále zasahující, nežli kam až sahají nejzáze lateralně base krypt. 
Poslední krypty stěny spojující chodbičky směřují přímo laterálně, první 
krypty dna jejího jdou směrem mesometrálním, takže obojí směrem svým 
se od sebe liší a určují hranici mezi stěnami a dnem spojující chodbičky. 
Z celé příčné štěrbiny lumen uteru vytvořilo se dno spojující chodbičky a 
s příčně rozšířenou jeho hranou mesometrální setkáváme se teprvé v rnezi- 
ko můrko vé části uteru a to velmi záhy při ústí jejím. 
Skladba vrstvy kryptální nezměnila se valně proti dřívějšímu stadiu 
až na to, že buňky její jsou větší a ještě zřetelněji uloženy koncentricky 
k lumen spojující chodbičky. Jejich dlouhá osa probíhá kolmo k průběhu 
kapillar, takže tyto následkem toho jsou lehce postřehnutelny. Při po- 
vrchu sept je jeden ostrý konec krátce vřetenitých buněk decidualních 
oploštělý, takže se stávají kulovitými a polyedrickými. Protoplasma 
buněk těch je značně husté a barví se haematoxylinem temněji nebo stejně 
temně jako ve vrstvě kompaktní. Jádra jejich jsou protažena stejně jako 
těla buněk je ích a měří průměrem asi 14 y délky, 5 jr šířky Jsou nyní asi 
třikrát tak veliká, jako byla ve vrstvě subepithelialní před březností a asi 
dvakrát tak veliká jako jádra uložená ve stadiu předešlém na těchže mí- 
stech. Tlouštka celé této vrstvy septální okazuje k tomu, že i těla buněčná 
nejméně stejnou měrou se zvětšila. 
Část subkryptální vrstvy táhne se nerušeně pod basemi krypt a slo- 
žena je z plochých buněk uložených ještě zřetelněji koncentricky s lumen 
spojující chodbičky Buňky její jsou menší nežli buňky v septech. Hra- 
nice mezi oběma těmito vrstvami jest dobře znatelná. Buňky subkryptální 
mají asi 10 — 14 n délky a 3'5 fi šíře. Malá jejich jádra jsou temnější 
nežli ve vrstvě interkryptální. Na antimesometrálním konci zóny kryp- 
tální, kde vrstva její subkryptální se stýká se zonou kompaktní, uloženy 
jsou buňky ztenčené vrstvy subkryptání parallelně s hranicí mezi oběmi 
zónami, takže, ačkoli oba útvary asi stejně se barví, hranice mezi nimi je 
VII. 
