28 
větším tlakem následkem stahu její cirkulární vrstvy svalové. V popiso- 
vaném stadiu je vychlípení to sotva znatelné, ale v pozdějších dobách 
březnosti stává se ze zvláštních mechanických důvodů značně rozměrným 
a pro budoucí úpravu sekundární komůrky důležitým. (Obr. 8.) Vzhledem 
k jeho významu nazýváme tyto nyní nepatrné, později větší vychlípeninv 
sliznice mezikomůrkových částí rohu uteru doplňkem komůrky. 
6. Uterus s embryi, která mají asi pět párů vytvořených 
mesoblastsomitů. 
Od předešlého stadia neudálo se do této doby mnoho principiálních 
změn v komůrkových částech uteru. Nebudeme tedy popisovati zvláště 
jednotlivé útvary, jak jsme učinili v předešlé kapitole, nýbrž omezíme se jen 
na vytknutí povstavších rozdílů. 
Celkem kulaté komůrkové části uteru měří asi 5-5 — 6 0 mm, jinak 
vypadají makroskopicky stejně jako dříve. Části mezikomúrkové mají 
asi 3 mm v průměru. — Blány vaječné, zevní část vaku žloutkového je 
připojena ke klenbě komůrky asi ve středu jejím pomocí trophoblastkonu. 
Místo to je znatelné i prostým okem na vnitřní ploše jich jako malá okrouhlá 
prohlubinka. Trophoblastkonus sám je ve sliznici uteru hojně rozvětven, 
ale následkem roztažení sliznice též ztenčen a do šíře rozprostřen. — Zóna 
reticularis je následkem tlaku v komůrce méně prosáklá, nežli byla dříve. 
Její elementy jsou užší, stištěné. Ačkoli volných leukocytů a krvenek 
rudých je i nyní ještě hojně ve sliznici komůrky, přece se setkáváme v buň- 
kách její zevní vrstvy mnohem řidčeji s oněmi v předešlém stadiu popsa- 
nými homogenními kapkami. — Zóna kompaktní tvoří jako vždy pokračo- 
vání zevní vrstvy retikulární zóny směrem mesometrálním. — Zóna kryp- 
tální zmohutněla následkem toho, že se její interkryptální septa zvýšila. 
Žlázy zóny kompaktní tvoří oblouky stejného průběhu jako dříve. Oblouky 
ty jsou však hlubší. Žlázy periferní kryptální zóny jsou více shrnuty do- 
hromady. Rozměrné a skoro ploché dno komůrky má asi 5-0 — 5-5 mm 
v průměru a dá se dobře prohlédnouti teprve po vyjmutí mesometrálního 
polil vajíčka s embryem, který lne sice ke sliznici, ale dá se bez porušení 
odloupnoutí. Střed dna komůrky je prolomen oválním ústím spojujícím 
chodbičky, jehož dlouhá osa jde parallelne s osou uteru. Jeho okraje sklá- 
nějí se lehce zaoblenou hranou do spojující* chodbičky a jsou vyzdviženy 
pomocí sept interkryptálních na nizounký val (obr. 13.). 
Epithel kryjící sliznici klenby komůrky vymizel jednak ztenčením 
a pyknosou, jednak popsanou již degenerací kolem trophoblastkonu. Na- 
léhá tedy povrch epiblastu trophoblastického přímo na protažené buňky 
zóny retikulární. Jen ve větší části dna komůrky je jeho epithelialní 
povlak zachován. Nejvyšším je zbylý tento povlak epithelu uterinního 
při kryptách, sestávaje z kubických buněk. Snižuje se směrem laterálním 
stále více a více, až sestává z tak plochých buněk, že lze je rozeznati jen 
VII. 
