9 
s obvyklými initiálami, na vrcholu samém slabou čepičku a po stra- 
nách temný obal odumřelých vrstev pokožkových — rhizodermálních, pod 
nimiž se již počíná differencovati fellogen. 
Na příčném průřezu starším kořínkem (obr. 4.5) spatřujeme zřetelně 
svazek cévní obalený již pochvou, perikambium, endodermis, korové 
pletivo fellogen, vrstvu korkovou a exoderm. V celém pletivu roztroušeny 
jsou tmavé buňky s obsahem reservních a sekrečních látek, tříslovin, 
gummy a p. 
II. Uvedeným popisem vlastně popsán již i neinfikovaný kořínek 
hypertrofický. Během pozorování seznal jsem, že tuto parallelní řadu 
studovaného materiálu oddělil jsem bezúčelně od první. Zdánlivá hyper- 
trofie spočívá totiž v popsaném právě rozdílu stavu vegetačního. Nelze 
však ovšem i při této anatomické shodě přehléclnouti vnější změnu tvaru. 
V tomto stadiu tvoří se právě ony zmíněné útvary hroznovité a malinovité, 
jež jsou vlastně nevzrostlými nádorky dichotomie. Avšak právě proto 
tato dichotomie, sniž spojena je i degenerace a zmizení čepičky, je zaviněna, 
jak bude ještě později uvedeno, infekcí řasou modrozelenou a jedná se zde 
tedy již o první moment této infekce. 
Jakmile však na jediném místě z jistého popudu dojde k t. zv. 
dichotomii, nastávají jistě v celém shluku kořenovém v sousedství značné 
fysiologické změny a k dichotomii ostatních vrcholů dává pak podnět již 
tento vnitřní fysiologický obrat. 
Pozoruj erne-li dichotomii na podélných řezech zcela mladými vý- 
honky, poznáváme teprve, že tato dichotomie, v starších stadiích zdánlivě 
tak typická, není vlastně pravou dichotomií. To pozoroval již Life, 
jenž píše o ní (s. 266) ,,this is not a čase of trne dichotomy" a nazývá ji 
„apparent dichotomy in which the meristem of the main axis ceases to 
function alrnost as soon as the meristems of the two branches are diffe- 
rentiated frorn it“. A skutečně zdá se, jakoby náhle vrcholový meristem 
byl zastaven v Činnosti a počne se rozšiřovati interkalárně na obě strany 
a do délky neroste. Střední partie jeho se však neúčastní celá na vytvoření 
vrcholových meristemů větví, nýbrž jen její nej hlubší část. Ostatek za- 
staví úplně svoji činnost jako meristém a po nějaké době nabude podoby 
zcela nerozeznatelné od okolí a dichotomie zdá se typickou. 
III. V předešlé kapitole popisoval jsem vznik novotvarů se zřejmou 
tendencí naznačiti jakýsi popud k této změně morfologické. Jsem pře- 
svědčen, že tento popud může být jen jediného druhu. Existence nádorku 
souvisí sice s více úkazy; na př. infekce řasou, zmizeni čepičky, lenticelly 
v hojném počtu, jsou blízko míst v půdě dobře větraných, ale to vše jsou 
okolnosti, z nichž pouze jediná může býti pravděpodobnou příčinou 
a ostatní pouhými následky, neboť je velmi málo pravděpodobno, že by se 
novotvar vytvářel teprve tehdy, až by se všechny tyto příčiny sešly. 
Pak byl by jistě tento nádorový útvar vzácnější. 
IX. 
