12 
vnikne mechanicky kapillárním napjetím lenticellami řasa, dokud je 
čepička slabá a nedokonalá. Na to zarazí vrcholový meristém činnost ve 
směru podélném a řasa postupuje právě za vrstvou reservními látkami 
nej bohatší, tedy za leuticellárním kambiem skrze prostory mezibuněčné 
rovnoběžně s povrchem. Drážděním, jež při tom působí na celý shluk 
buněk na konci kořínku, povzbuzen je povrchový meristem na místech 
dosud nepostižených k větší činnosti, rychle pracuje, vrstva se vychlipuje 
na zevnějšek, tím vzniká jeden postranní nádorek, za ním druhý, třetí atd. 
Tímto rychlým vzrůstem však zbude málo času na vytvoření solidní 
čepičky, vrcholy jsou nechráněny a právě na nich a v místech úhlu mezi 
novými vrcholy, kde je ochrana nejmenší, vzniká nová infekce. Každé 
úžlabí je obsazeno řasou, každý vrchol rozštěpen. 
Obr. 7. Příčný řez infikovaným kořínkem v pokročilém stadiu rozvoje, vedený 
partií, kde se počíná vně vychlipovati base dichotomické větve. Fix. Flem. Fuchsin, 
meth. modř. Leitz: oc. 4., syst. 3. 
Vzrůst kořínku, tak typický pro mladé zdravé výhonky, persistuje 
u infikovaných mnohem déle a tím nabývají tyto větší tloušťky a podoby 
nádorů. Reservních látek je na počátku infekce velice mnoho zvláště 
v meristému povrchovém. V sousedství řasy buňky zastavují vzrůst 
a skládají tak jednoduché nebo dvojvrstevné tapetum z drobných buněk 
po obou stranách řasové vrstvy. Vlákna řasy vnikají do úzkých mezi- 
buněčných prostor. Sousední buňky se scvrkají, prohýbají, prodlužují 
a vznikají buňky palissádové, jak je nazval Schneider (pallisade 
tissue). Jiné takovéto buňky palissádovitě protáhlé ve směru od fellogenu 
IX. 
