stěhovaly k basi, což by mohlo vzbuditi snad jisté domněnky o fysio- 
logickém významu této symbiosy, ale není tomu tak. Pozoroval jsem 
zřetelně, že vždy, když zmizely reservní látky vrcholu, počalo pletivo 
odumírati, kdežto řasa ještě nějaký čas odolávala. Soudím z toho, že tato 
její resistence pochází odtud, že přijala od odumírajících buněk pro své 
spory živné látky reservní a tím sama prodloužila poněkud své trvání. 
Na konec zkorkovatí celý útvar úplně a po řase není v troskách ani 
stopy. Prohledával jsem bedlivě roztrhaný a rozemletý takový ztrouchni- 
vělý, jakoby vyssátý nádorek, ale nenalezl jsem ničeho. Jen v půdě okolní 
nalezl jsem dvě spory neprůhledné. Jen tím jsem poznal v nich spory, že 
jedna z nich vyklíčila (obr. 13.). 
V- Cytologie řasy symbiontické. 
Řasa byla v době rozvoje symbiosy na konec října vyňata z nádorku 
a vočkována na výslaz humusu zahradního důkladně sterilisovaný. Na to 
mnohonásobným přeočkováním získány kultury čisté a ty studovány 
parallelně s živou řasou vyňatou direktně z nádorku. 
Nápadné bylo to, že v kulturách stoupla velikost řasy oproti indi- 
viduím symbiontickým asi o 1 / 3 průměru. Jinak shledány byly poměry 
stejné, poštěstilo-li se i v kořínku samém po- 
stihnouti nějaký cytologický detail. Pro po- 
hodlí tedy studována více a podrobněji indi- 
vidua z kultur. 
Předem již, než proberu jednotlivé ele- 
menty protoplastu tohoto symbionta, označuji 
řasu tu za r. Anabaena a ne r. Nostoc. S ohle- 
dem na autora terminu určuji pak blíže Ana- 
baenu tuto jako druh Anabaena C y c ad e- 
a r u m Reinke, neboť jemu náleží priorita. 
Hariot a Sauvageau určili tuto řasu, 
jak udává Pampaloni, jako Nostoc puncti- 
forme. 
Buňka řasy Anabaena Cycadearmn je 
tvaru ellipsoidního jen málo cylindrického 
s podélným průměrem o málo delším příč- 
ného, jak patrno z obrázků. Je to forma tvo- 
řící obj/čejně kratší vlákna nejvýše z 10 — 15 
buněk. Jen v čele vrstvy pletivo pronikající na- 
lézáme vlákna až z 20 — 28 buněk a obyčejně bez nekridů i heterocyst. 
Vnitřní obsah je zřetelně rozlišen ve dvě vrstvy- — -cytoplasmu a cen- 
trální těleso, mezi nimiž pozoroval jsem v několika případech ne sice 
přesně ohraničený ale přece jakýsi zřetelný přechod světlé tenké vrstvy 
bez zbarvení. 
Obr. 10. Vlákno ze zdravé vi- 
rulentní kultury slabě zbar- 
vené in vivo tolluidinovou 
modří. Leitz: oc. 3., syst. 
homog. imm. 
IX. 
