21 
Pokud se týče typů, konstatoval jsem téměř tytéž druhy jako Life, 
jak zobrazeno na obr. 11. a 12., avšak blíže je určití, jak pochopitelno, 
nebylo možno. 
VII. Kultury a pokusy. 
S kulturami počato v květnu 1908. Přeočkovány staré kultury, 
zbylé ze starších pokusů v ústavu provedených a vočkována řasa přímo 
z kořínku. První se ujaly, obsahovaly však asi tři až čtyři různé typy, 
z nich isolovány později společně dva. Druhá kultura se ujala též, avšak 
živořila, neboť byla vzata v době, kdy již symbiosa propadá odumření. 
Pěstován tedy prozatím starý druh, ovšem pro otázku samotnou méně 
cenný. Teprve na podzim r. 1908 v září založeny nové kultury přímo 
z kořínků Cycas revoluta, jež se ujaly, ovšem s bakteriemi. 
Živnou půdou byl výslaz z humusu zahradního, jenž po 24 hodinách 
byl odfiltrován a dvakrát sterilisován. K snazší isolaci řasj^ užito alkaliso- 
vání zprvu 0 - 05% dikaliumfosfátem, později znenáhla stupňováno alkaliso- 
vání až na 0 - 8%. Při 1% již se řasy neujaly. Také, když byly náhle pře- 
očkovány tekutiny neutrální (vlastně slabounce kyselé) do silně alkalické 
(na př. 0\5%), zahynuly. Ponenáhlu však zvykaly a nejevily jiných změn, 
jen nepatrných změn optických na bláně (srovn. na příslušném místě 
v odd. V.). 
Na podzim toho roku založeny také kultury agarové (1%), stejně 
alkalisované a ovlhčené po sterilisaci ještě jednou sterilisovaným svým 
rozpouštědlem, jímž byl zase výslaz humusový alkalisovaný. Při tom 
všem udržovány pro kontrolu i kultury na neutrální půdě. 
Pokusy s kulturou na o vlhčeném písku se nezdařily vůbec. 
Na umělých živných půdách se dařilo řase málo. Nejlépe ještě rostla 
v tekutině Beyerinckově, alkalisované 002 % I\ 2 HP0 5 . 
Kultury pěstované v Erlemayei ových lahvičkách střední 
velikosti vydržely 3 až 5 měsíců, nejdéle, byly-li vatové zátky zality 
pečetním voskem nebo paraffinovým olejem, 8 měsíců až dotud, nežli 
počaly degenerovati. Agarové kultury v P e t r i h o miskách ovšem 
trvaly kratčeji. 
Typ vzrůstu byl takový, jaký udává i Koh 1, str. 31. ,,mehr breit- 
geflossene Massen“ nebo ..kugelig-gelappte Gebilde". K prvnímu typu patří 
Anabaena, druhý r. Nostoc. V prvních kulturách byl typ první, povrchový, 
později podobal se více chuchvalcům široce rozprostřeným a nestoupal již 
tak po stěnách nad tekutinu, zakládaje se však vždy jako povlak na teku- 
tině, byl-li obezřetně vočkován na hladinu. Byl-li vloček vočkovaný po- 
topen, vytvořil kulovité chuchvalce na dně. V alkalickém mediu vločlco- 
vitost úplně vystřídává typ povlakový. 
Zajímavé zjevy degenerace zobrazeny na obr. 12., 14. a 15. Staré 
kultury nabývají místo barvy měděnkové barvy rezavě až červena vě 
hnědé, jsou plny spor a jeví právě zmíněnou degeneraci. 
IX. 
