23 
mínek vegetačních různých sklenníkú a stanovišť s vyškytáním se této 
symbiosy. Že však za některých okolností muže tato symbiosa státi se 
pro obě rostliny dosti významnou a výhodnou, lze souditi z vytrvalosti, 
s jakou se za přibližně nezměněných podmínek udržuje ve sklenníkú, kde 
se jednou objevila. 
Že skutečně má vliv na fysiologieké processy v rostlině, či prostě, 
že s nimi souvisí a není prostým konviviem, jež je oběma súčastnéným 
rostlinám lhostejno, ukazuje nad jiné zřejmě a nepochybně důkaz, že 
exempláře r. Cycas revoluta, jimž byly amputovány všechny listy a za- 
mezena tedy assimilace, vytvářely sice nádorky, ale k zřetelné infekci 
nedošlo. Patrně nemohla se řasa, jež vznikla, rozvinout i proto, že ko řinky 
byly příliš chudé, aby jí nahražovaly odňaté látky dusíkaté jinou, vlast- 
ními listy assimilovanou potravou. Řasa vegetovala snad, vyvinula čin- 
nost nitrifikační, ale hladovící rostlina odebrala jí příliš horlivě všechny 
assimiláty, ničím jich nevyměnivši a tím řasa v koříncích zanikla. - 
Někdy se stane, že po dlouhé době, když počíná již vyrážeti nový list 
náhle se v těchto nádorcích zpola již odumřelých rozmúže symbiontická 
řasa. Výklad je tu na snadě. Nějaké kvantum řas padlo za obět, zatím co 
reservní látky chystaly stavebný materiál pro nové listy. Sotva však se 
tento vybavil z odvislosti na látkách reservních a počal samostatně assi- 
milovati, putovaly zbylé látky reservní z těla rostliny dolů do nádorku 
a když zmohutněl list, snad i on pomáhal a řasa se najednou rozmohla. — 
To mohl by býti dosti pravděpodobný výklad. 
Avšak jsou ještě jiné důvody, jež svědčí pro fakultativní mutuálni 
symbiosu. 
Mutualita spočívá v závislosti resp. výhodách oběma symbionty 
sobě navzájem poskytovaných. Možno dokázati a souditi na obojí. 
Předně, jaký užitek má řasa z hostitele. Z toho, co bylo řečeno o kul- 
turách, vyplývá, že je nejvýš pravděpodobno, že Anabaena Cycadearum 
je hemisaprophyt. Když etiolovala v anorganické živné tekutině ve tmě, 
etiolovala bv jistě i v koříncích; to se však neděje. Patrno tedy z toho, 
že řasa udržuje si, ba rozmnožuje chlorofyll, jejž si s sebou do kořínku 
přinesla, dostávajíc k tomu od hostitele jisté množství jeho assimilatů, 
jež on zase může nadbytečně produkovati maje k disposici hojné zdroje 
v hypertrofovaných koříncích, jež jsou schopny zvýšeného dýchání a ab- 
sorbování nitrifikátů řasou produkovaných. Popsaný případ amputace 
listové zřetelně ukazuje výhodnost symbiosy pro řasu. 
Pro hostitele zase je jistě výhodou vytvoření lenticellárního dýchacího 
apparátu již samotného, a popud k jeho vytvoření dala, jak jsem pře- 
svědčen řasa. Druhou, nemenší výhodou pro hostitele je činnost nitri- 
fikační, jež je u řasy velice pravděpodobná. Vyžadovalo by ještě pře- 
svědčivých pokusů dokázati tuto činnost, ale i tak zdá se, že svědčí pro ni 
právě souvislost větrání půdy a tvoření působivějšího a vydatnějšího 
dýchacího apparátu s přítomností řasy v kořínku. 
IX. 
