3 
škodí i cirkulace krevní. Poruchy v části uskřinuté elastitky jsou hned 
od počátku velmi intensivní a příznaky chorobné přiměřeně bouřlivé. 
V nepravém uskřinutí viděn byl naproti tomu poněkud jiný mecha- 
nismus. S c a r p a uváděl, že kýlní klička uzavírá s příslušnými částmi 
střevními, uloženými v břiše, ostrý úhel a při náhlém naplnění kličky 
zahne se podélná osa střeva tak, že se tím úplně uzavře lumen jeho. 
Jest zásluhou Ro sérovou, že se pokusil (1856) objasniti fysi- 
kálně mechanismus inkarcerační. Roser pravil (1874): ,,Ivdo chce pocho- 
piti mechanismus inkarcerace, musí opakovati můj původní pokus, kdo 
chce však seznati jeho nesprávnost, tomu doporučuji provésti můj pokus 
na živém střevě“. 
Roser protáhl při pokuse kličku tenkého střeva otvorem drátěným 
neb v kousku dřeva zhotoveným v průměru as 1 cm, když před tím naplnil 
mesenteriální cévy vodou, by stěny střevní byly mohutnější. Vžene-! i se 
obsah do střeva, protaženého touto umělou brankou kýlní, ihned se střevo 
naplní a napne před zúžu jícím kruhem pohyblivým. Zúženým místem 
neprochází ničeho, i když bychom tlačili obsah co nej intensivněji. Obsah 
střevní jest v kličce uzavřen a sice ne následkem zúžení střeva, jež zůstává 
průchodné pro hrot prstu, nýbrž následkem ventilového uzávěru, podmí- 
něného příčnými chlopněmi řasovými. Ony chlopně řasové lze ve střevě 
vskutku viděti, naplní-li se střevo čistou vodou. 
B u s c h dokázal však (1863) rozborem experimentu Roserova, že lze 
tímto způsobem vyložiti nanejvýš irreponibilitu kličky naplněné obsahem, 
nikoliv však vznik inkarcerace. Není nad to nesnadno zjistiti, že taková 
náplň střeva, bez obmezení odtoku brankou kýlní, jest u zvířete téměř 
nemožná. B u s c h dospěl experimentální studií inkarceračního mecha- 
nismu k přesvědčení, že skutečnosti nejvíce odpovídá stará theorie Scar- 
pova, přičítající příčinu kýlního uskřinutí náhlému naplnění kličky; kýlní 
klička zahne se při tom v brance přetlakem na konvexní stranu její. 
Naproti tomu dovozoval L o s s e n z týchž pokusů možnost uzávěru 
od vodného jen ramene kýlního a sice vlivem vysokého hydrostatického 
tlaku v přívodném rameni kýlním. Lossen prohlásil uzávěr přívodného 
ramene za fysikálně nemožný. Forma uskřinutí ve smyslu Lossenově, 
kde má komunikovati ještě kýlní klička s intraabdominální kličkou pří- 
vodnou, byla pojmenována koprotasou, by se tím naznačil rozdíl oproti 
obyčejné formě uskřinutí. Těžko bylo však uznati tento modus za obvyklý 
druh inkarcerace; vždyť uskřinutá klička v kýle, která s absolutním od- 
porem vzdoruje pokusům reposičním, má tu míti volnou komunikaci do 
přívodně kličky. 
Lossen se výtky té nezalekl a řekl, že se klička zdá jen irreponibilní, 
ježto se při pokusech reposičních neupotřebí nikdy všechna síla ke kom- 
pressi střeva, nýbrž že se síla ta oslabuje tloušťkou krycích měkkých sou- 
částí a pak poddajností podložky. Za příčinu irreponibility uvedl dále Lossen 
ještě silnou peristaltiku, jež stále přivádí do kličky nový a nový obsah; 
X. 
1* 
