5 
ke straně konvexní a rostoucím napjetím v kýlní kličce úží se uskřinutá 
lumina střevní až se úplně uzavrou. 
Kocher nespokojen s opětným tvrzením Buschovým, dokázal novým 
experimentem Buschův omyl tím, že mohl inkarceraci uvolniti pouhým 
zatažením za odvodnou kličku. Pokusem Kocherovým měl se uzávěr zvětšiti 
- — když by theorie Buschova byla platna — ve skutečnosti však povolil. 
Buschovo stanovisko otřeseno ještě druhým pokusem, při němž se uskři- 
nutí úplně uvolní nafouknutím odvodně kličky, ač by se mělo vlastně 
ještě více upevniti. 
Boj o podstatu mechanismu inkarceračního zaveden na novou cestu 
pozorováním při větším umělém zúžení střeva. Učiní-li se totiž při úplném 
uzávěru stenosa kathetrem opět průchodnou a voda odtéká stálým proudem, 
tu rychlejší přítok vody vyvolá opět uzávěr. Pokus ten dokazuje, že vyšší 
tlak, respektive jeho následky jsou příčinou uzávěru. 
Jak působí vyšší tento tlak? Na zahnutí dle Busche nemůžeme po- 
mýšleti, stejně jako podélné řasy slizniční dle Lossena nám tu nic nepo- 
mohou, ježto by přítok vody do dolního oddílu střeva nemohl vy volatí 
opačný efekt. Snad správně vystihl příčinu Lossen, obviniv z uzávěru střeva 
intensivní odpor ze tření. Kocher však dokázal, že tření není tu příčinou 
porušeného toku vody. Kocher zavedl totiž při úplném uzávěru střeva 
naolej ovanou jehlu do stenosy z periferie; vedle jehly, ani po jejím odstra- 
nění však ničeho neodtékalo. 
Není-li již příčinou uzávěru tření, jedná se snad o Roserovu chlopeň 
(ventil), jež se zavírá tlakem s jedné a tlakem s druhé strany otevírá? Roser 
(1874) v polemice proti Lossenovi poukázal k tomu, že branka může býti 
průchodná při určitém manévru reposičním, při jiném však již nepropouští 
ničeho. Tak protáhne-li se klička střevní užší brankou (as J cm), pod ne- 
patrným tlakem naplní obsahem, pak se dále komprimuje vrcholek její, 
tu se klička z pravidla silně napne, ale ničeno z ní nevyteče. Roser myslil, 
že se obsah při pokusu tom uzavře řasami slizničními, jež se ventilově proti 
sobě položí. 
S t r e u b e 1 přij al sice stanovisko Roserovo, ač se mu zdálo Rose- 
rovo označení Einklemmungsklappen nesprávným. Konstrikce, která 
chlopně ony vyvolává, jest totiž dříve než chlopně a proto jest důležitějším 
momentem při uskřinutí nežli chlopně samy. Busch rovněž popřel existenci 
Roserových chlopní, ježto uzávěr vyvolal i u obrácených zvířecích střev — 
bez chlopní; pak chlopně ony stejně neviděl jako Lossen. 
Prohlížíme-li stěny střevní v místě uzávěru, shledáme, že vyvstalé 
řasy slizniční probíhají podélně, konvergují k uzávěru a ne příčně, jak 
mínil Roser. 
Nález podélných řas slizničních v místě uzávěru byl podivuhodně 
vítaným i Roserovi, jenž ihned doplnil své učení v tom, že místo chlopní 
příčných mohou působiti uzávěr též podélné řasy — - ve formě kuželového 
ventilu. 
X. 
