6 
Kocher neváhal ještě dále hledati příčinu uzávěru střeva u pokusu 
Buschova a tím i Roserova. Kocher zavázal střevo nad kathetrem č. 12. 
odpraeparovav předem jeho mesenterium; kathetr na to odstranil. By se 
odlišil efekt tlaku od nadmutí, neinjikoval do horní části střeva vodu nebo 
vzduch, nýbrž vsunul do něj skleněný válec, jenž roztáhl střevo na všechny 
strany stejnoměrně. Naleje-li se voda do svislého střeva bez válce skleně- 
ného, začne při jisté výši sloupce vody protékati. Průsvitným střevem 
vidime, kterak se střevo zvolna zúžuje nálevkovitě; nálevka jest poseta 
nad stenosou četnými podélnými nepravidelnými řasami, konvergujícími 
ku stenose. Vsune-li se nyní skleněný válec do střeva proti stenose a roz- 
táhne se střevo nad stenosou, přestane voda pojednou odtékati. Při tom 
viděti, že nálevka jest kratší, plošší, a že se z branky povytáhla sliznice 
do nálevky. Vytažení sliznice jeví se vznikem nových forem řas. Povy- 
táhneme-li skleněný válec zpět, dostaví se staré poměry a voda opět odtéká. 
Z pokusu tohoto plyne, že všestranné roztažení střeva přivodí uzávěr 
střeva při experimentu Buschově a Roserově; zahnutí střeva jest při tom 
absolutně vyloučeno. 
Jak působí tu roztažení střeva? Je samozřejmo, že zastaví-li se náhle 
proud vody před zúženým místem, nemohlo tam býti otevřené lumen, 
a tlak vody nemohl tam ony stěny od sebe oddáliti. Spíše působí tu tlak 
vodní jen na nálevkovitou část střeva, zužující se ku stenose. Nálevka ona 
představuje klín s hrotem v brance; klín jest pohyblivý, ježto jednotlivé 
části stěny střevní jsou též proti sobě poliyblivy a stlačitelný. 
Zvláště posunutelná jest sliznice proti spojené musculo-serose. Po- 
sune-li se tudíž pohyblivý klín vodní se svým obalem slizničním do branky, 
uvolní se passage v tom okamžiku, kdy hrot klínu pronikne pod stenosu. 
Účin klínu se naproti tomu znemožní roztažením direktně nad stenosou, 
ježto se klín vodní i s obalem slizničním rozšíří a hrot klínu se posune nad 
stenosu. 
Pokusy Kocherovy vztahují se jen na sterkorální inkarceraci a do- 
kazují, že základní podmínkou inkarcerace jest stenosa střeva. Ku stenose 
mohou vésti různé momenty, jež již Scarpa označil za praedisponující 
příčiny inkarcerace (cirkulární konstrikce střeva, vklínění kusu omenta 
neb mesenteria, úhlové postavení střeva, otočení střeva). Je-li střevo ste- 
nosováno, piaví dále Kocher, může vzniknouti kdykoliv inkarcerace 
náhlým naplněním kličky. Uzavře-li se klička jen na odvodném rameni 
kýlním nejvhodněji situovaném, vznikne jen koprostasa a kýla není irre- 
ponibilní, kdežto nastane-li současně uzávěr i na pří vodném vznikne prav a 
inkarcerace s irreponibilitou kýly. Toť jádro poznatků Ivocherových. 
Učení Kochero vo bylo veskrze přijato po doplňujících poznámkách 
Kortewegových a teprve v poslední době vyvstali pochybovači, kteří 
pokusné vývody Kocherovy nemohli dobře applikovati na případy u člověka. 
Tak mezi praedisponu jícími příčinami stenosy střevní na prvém místě 
uvedl Kocher stejně jako Scarpa cirkulární konstrikci střeva brankou kýlní. 
X. 
