21 
Nesčetněkráte mohl jsem zjistiti již při experimentální studii o vzniku 
retrogradní inkarcerace tenkého střeva, že klička povytažená z břicha, 
a polévaná teplým roztokem fysiologickým, se vzpřímila, zbledla kontrakcí, 
ač byla jen lehce držena prsty; vedle toho objevovaly se na kličce ještě malé 
kontrakční kruhy a vlny. Uchopení kličky prsty za irrigace roztokem 
fysiologickým jest někdy pro kličku střevní tak mohutným dráždidlem, 
že po zmizení anaemie z kontrakce, klička zčervenala a pak ochábla. Zjev 
ten neobjevil se vždy, jak již uvedeno. 
Ze zkušeností pokusných je dále známo, že normální střeva hladovící, 
leží v dutině břišní v klidu, nejeví na pohled ani peristaltiky; střeva zaží- 
vající jeví za to živou peristaltiku. Vzhledem k poznatku uvedenému jest 
již nepochybno, že uchopíme-li prsty sebe jemněji střevo chovající obsah, 
bude jeviti ihned zvýšenou peristaltiku, kdežto střevo normální prázdné 
nebude jeviti peristaltiky až teprve tehdy, necháme-li je déle na vzduchu 
vysýchati, neb podráždíme-li je jiným způsobem. 
Zkušenosti ty nevylučují tudíž možnost dráždění stěny střevní bran- 
kou kýlní, ale předpokládají v kličce také obsah, či kličku v činnosti. 
Předpoklad ten vyhovuje v případu 16. a 17. a potvrzení dochází u ostatních, 
kde vstříknuta byla do jejuna emulse oleje ricinového. 
Není pročež více pochyby, že branka kýlní úzká i širší, okrajů ostrých 
i tupých, jest mechanickým trvalým dráždidlem pro stěnu střevní, které 
zaviňuje místní cirkulární kontrakce anaemisující. Kontrakce ty se roz- 
šiřují i na příslušnou část mesenteria, jehož cévy se zároveň stáhnou. Do- 
spěje-li jen malé množství obsahu střevního k místu drážděnému brankou, 
dráždí je ke kontrakcím novým a novým, které obsah stále vrhají zpět od 
branky. Po intensivnějších kontrakcích déle se opakujících, ochábne stěna 
střevní, peristaltika její ztrácí na intensitě a obsah se zatím nahromadí 
před brankou. Projde-li občas obsah přece brankou dospěje k distálnímu 
konci kličky protažené či uskřinuté, kdež se odehrává týž process. 
Výtěžek z pokusů našich jest celkem ten, že primární příčinou ne- 
průchodnosti kličky střevní protažené umělou volnou brankou kýlní není za- 
hnutí kličky, příčné slizniční chlopně Roserovy, podélné řasy Lossenovy, 
dilatace dle Kochera, kompresse odvodné kličky dilatovanou přívodnou, 
nýbrž anaemisující cirkulární kontrakce stěny střevní v brance a zpětné vlny 
peristaltické, vycházející z ní a sířící se na nižnou vzdálenost orálně. Kon- 
trakční dráždění, déle trvající, přivodí konsekutivní zánětlivou hyperaemii, 
zduření, ochabnutí a dilataci kličky a konečně stagnaci obsahu střevního. 
Touto koprostasou, spasmoidního vlastně původu, roztáhne se ještě více 
stěna střevní, nastanou v ní hlubší změny cirkulační — jednak z větší, 
třeba jen relativní kompresse cev mesenteriálních brankou, jednak z di- 
latace stěny střevní (Kocher). V zápětí toho zvýší se transsudace na povrch 
neméně, nežli do lumen střeva, nastane krvácení do lumen střeva, do sub- 
mukosy, subserosy a konečně do sválo viny jeho. Klička se zvětšuje do délky 
X. 
