17 
a jak stěny tak i dno spojující chodbičky dostanou se do výše dna ko- 
můrky. Její lumen splyne úplně s lumen komůrky, tvoříc tak dutinu 
sekundární, eventuelně tertiární komůrky. 
Doplněk komůrky rozšířil se jak směrem antimesometrálním tak 
i laterálně. Jeho výška je asi 3 0 — 3-5 mm, jeho hloubka je něco větší, 
asi 4-0 mm. Jeho šíře obnáší ještě asi 0-5 mm. Délka septa je nyní tedy 
asi 3-0 mm, tlouštka jeho však obnáší jen asi 0-15 — 0-30 mm. Septum 
doplňku při svém volném okraji je něco silnější a to hlavně tím že jeho 
stěna, do doplňku komůrky hledící, má nepříliš roztažené krypty vy- 
plněné syncytiem, které až přes krypty vyčnívá. (Obr. 13.) Proti pri- 
márnímu ústí částí meziko můrko vých otvírá se do doplňku komůrky 
jejich velice úzké, sekundární ústí. 
Na mikroskopickém řezu klenbou komůrky možno jen tu změnu po- 
zorovali, že buňky fixní sliznice nejsou tak stištěny nyní, jak tomu bylo 
dříve. Buňky ty jsou ve všech vrstvách širší při stejné asi délce, jsou 
více prosáklé. Následek toho je, že její zevní vrstva, která podléhala nej- 
více tlaku rostoucího vejce zevnitř a tlaku svaloviny ze zevnějška, nyní 
uvolňuje se relativně nejvíce a není tak přesně zřetelná jako dříve. Pod 
zonou kryptální nelze jí, ani kompaktní zónu vůbec najiti. Rozpady 
vnitřní vrstvy postupují dále, takže jen málo který hrbolek její se intaktní. 
I ony partie retikulární zóny, které dříve ležely při basi klenby komůrky 
a na okraji dna jejího, degenerují nyní v nejvrchnějších svých vrstvách. 
Rozpad jejich začíná nejdříve tam, kde právě uvedený oddíl sliznice nej- 
více je napínán, t. j. na vnitřní ploše septa doplňku. Rozpad však neděje 
se zde úplně shodně jako na klenbě komůrky, nepřijde to k silnějšímu pro- 
sáknutí rozpadávajících vrstev. Z prvu omezen je jen na povrch sliznice. 
Buňky jsou zde stále dlouhé, vřetenité, začnou se temněji barvití eosinem, 
stávají se homogennějšími, jádra jich barví se temně, pyknoticky dege- 
nerují. Celé tenké vrstvičky buněk takto změněných se uvolňulí a později 
rozpadají v drť. I zde v pozdějších letech setkáváme se s dosti hojnými 
leukocyty a volnými, jednotlivými, rudými krvenkami, ano i malými 
haemorrhagiemi. — Po otevření primárního ústí mezikomůrkových částí 
uteru zvětšují se buňky epithelialní, pokrývající zevně septum doplňku. 
Později množí se mitosou i amitosou, takže nabývají téhož vzhledu a ulo- 
žení, jako jsme je popsali při epithelu uterinním, podléhajícím v komůrce 
vlivu vaječných blan. 
Sliznice kryptální zóny je ve dnu komůrky asi 1-0 — 11 mm silná 
a zvyšuje se laterálně v periferní kryptální zóně až asi na 1-8 mm. Z toho 
připadá v periferní kryptální zóně na výši interkryptálních sept i se sub- 
septální vrstvou asi 1-4 mm, v placentární zóně je výše obou těchto útvarů 
asi 0-95 mm. Zbytek připadá na šíři značně roztažené basální vrstvy 
sliznice kryptální zóny. Vrstva tato je tedy pode dnem spojující chodbičky 
dosti tenkou. Její buňky se zvětšují, majíce nyní při subseptální vrstvě 
asi 30 [i délky a 8 (í šíře. Směrem ke svalstvu jsou menšími. Na 
Rozpravy: Roč. XIX. Tř. II. Č. 11. 2 
XI. 
