33 
podniknuté práci cizích, ponechává si zodpovědění její jeden z autorů 
až ku své započaté práci o prvních dobách vývojových u sysla. 
9. Brzo po rozpadu epithelií, kryjících retikulární zónu až k prvním 
periferním kryptám, nastupuje rozpad její. Předcházen je uvolněním 
jejích buněk následkem oedematosního prosáknutí jakož i tukovou in- 
filtrací jich. Současně přichází to k velké diapedese bílých krvenek, které 
jsou bud rozpuštěny nebo ještě relativně intaktní resorbovány troíobla- 
stickým epiblastem spolu s rozpadovými produkty sliznice. 
10. Trofoblastický epiblast dá se dělit dle jemnější skladby a dle 
vrstvení na tři díly. První zvyšuje se nyní. Je obyčejně jednovrstevný 
a velmi nepravidelného povrchu, poněvadž buňky jeho nejsou stejné 
velké a často i několikavrstevné výběžky do rozpadových produktů zóny 
retikulární vysílají. Omezen je přibližně rozsahem zóny retikulární a kryje 
tu část stěny vaku žloutkového, která nemá mesoblastu. Protoplasma 
jeho buněk je v centru řídčí a na periferii, kde skoro buněčnou blanku 
tvoří, zhuštěné. Druhá část trofoblastického epiblastu zaujímá rozsah 
periferní kryptální zóny. Od periferie k centru se zvyšuje a blíže k cen- 
trální zóně kryptální stává se i dvou až třívrstevným. Povrch jeho je 
rovnější, ale přece vynikají z něho malé výběžky do dutin krypt. Proto- 
plasma buněk jeho je přibližně stejně husté na periferii i v centru a stává 
se u buněk ležících blízko centrální kryptální zóny stále hustším. Třetí 
část jeho kryje allantochorion a leží nad centrální zonou. Buňky její mají 
husté protoplasma a jsou mnohonásobně zvrstveny. Kryjí u starších 
stadií povrch primárních klků, a to z počátku v souvislé vrstvě, později 
rozděleny jsouce v malé skupiny, konečně i v buňky ojedinělé, roztrou- 
šené. — Ve všech oddílech v popsaných stadiích, hlavně v oddílu prvém 
mají buňky trofoblastického epiblastu činnost fagocytární, destruktivní 
i resorbční. 
12. Právě povstalým syncytiem je uzavřeno ústí mezikomůrkových 
částí úplně, takže dutina primární komůrky a spojující chodbičky, které 
jsou obklopeny sliznicí změněnou vlivem vajíčka, odděleny jsou od lumen 
částí mezikomůrkových uteru, vystlaného sliznicí relativně nezměněnou. 
13. V téže asi době nastává rozpad a nové prosakování zóny reti- 
kulární, rozpad syncytia periferních krypt i vakuolisace centrálních partií 
syncytia placentární zóny. Něco později přiloží se klky pomocí vloženého 
mateřského syncytia k pokrajní kapillární síti interkryptálních sept. 
Následkem těchto okolností vejce je více vyživováno a znovu intensivně 
roste. Tím je komůrka a spojující chodbička silně roztahována a splývají 
navzájem v sekundární komůrku. Brzo otvírá se tlakem i resorbcí syncy- 
tium, uzavírající primární ústí mezikomůrkových částí a blány vaječné 
vnikají skrze ně do mezikomůrkových čásá uteru. Lumen tohoto oddílu 
uteru splývá se sekundární komůrkou a přichází to k vytvoření tertiární 
komůrky. Popis těchto změn podáme až v další části předložené práce. 
Rozpravy: Roč. XIX. Tř. II. C. 11. 3 
XI. 
