ROČNÍK XIX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 12. 
O radioaktivitě sedlin pramenů 
teplicko-šanovských. 
Napsal Jan Štěrba. 
(Předloženo dne 18. února 1910.) 
Tato práce umožněna byla laskavostí pánů: Husáka, starosty Tepli- 
ckého, J. Modraye a městského stavitele teplického pana Wenzela, kteří 
mě veškeré potřebné materialie laskavě dali k disposici, začež jmenovaným 
pánům vyslovuji svůj dík. 
Provedená měření radioaktivity, jakož i určení povahy emanací 
provedeny byly z části na základě údajů J. Elstera a H. Geitela (Zeit- 
schrift fůr Instrumentenkunde 1904 Juli), z části dle H. Mache-ho a St. 
Meyera (Sitzungsberichte der kais. Akad. Wien 1905 p. 622). Po- 
třebné k tomu přístroje pocházely od firmy Gúnther a Tegetmeyer 
v Brunšvíku. 
Kapacita elektroskopu s rozptylným tělesem obnášela při nasazeném 
zvonu 14-7 cm a beze zvonu 12‘4 cm; všechny měřením získané výsledky 
přepočítány známým způsobem na E. S. J. 
O radioaktivitě pramenů thermálných teplicko-šanovských uveřejnili 
podrobnou práci H. Mache a St. Meyer, kteří tak na jedné, okrovité usa- 
zenině městského zřídla dokázali slabou aktivitu, kdežto krystaly barytu 
z pramene ,,Frauenquelle“, jakož i výparek vody tohoto pramene nalezli 
inaktivnými. Emanaci vody ze zřídla ,,Steinbad“ charakterisovali co 
emanaci radiovou. 
Později A. Hauser (Physikalische Zeitschrift 7, 593) konal pravi- 
delná měření aktivity vody městského zřídla, a pokusy ty, po celý rok 
pravidelně prováděné, dokázaly jistou stálost aktivity; mimo to dokázal 
A. Hauser, že voda pitná vodovodu teplického jeví poměrně značnou 
radioaktivitu. 
J. Tůma (dle ústního sdělení) měřil pečlivě aktivitu vody pramene 
městského, pramenu ,,Steinbad“, jakož i komory emanační, a dokázal, 
že ve všech třech jest emanace radiová. 
Rozpravy. Roč. XIX. Tř. II. Čis. 12. 
XII. 
