6 
zavářeno. Vzniklá sedlina odfiltrována, filtrát sražen ammoniakem a obě 
sedliny řádně vysušené zkoušeny na aktivitu asi za 6 neděl po připravení. 
Nalezl jsem, že ammoniakálná sedlina (jež měla byti prosta thoria) byla 
ještě dosti silně aktivnou, ale daleko ne tak aktivnou jako ona, jež získána 
pomocí kyseliny fluokřemičité, ze které mohlo býti thorium nejen isolo- 
váno, ale i reakcemi dokázáno. 
Ve filtráte, ze kterého oxalovou kyselinou odloučeny byly aktivné 
látky, pátral jsem po uranu tím způsobem, že sráženo přebytečným uhli- 
čitanem ammonatým a. ve výparku tohoto filtrátu hledán uran obvyklým 
způsobem. 
Aktivné baryum odloučeno od velikého přebytku vápna tím způ- 
sobem, že roztok chloridů smísen byl s ammoniakem až ku slabě alkalické 
reakci, okyselen kyselinou octovou, načež smísen s roztokem síranu sodna- 
tého koncentrace 3,7 g Na 2 S0 4 . 10 H 2 0 v 1 litru vody. Získaný síran 
barnatý zpracován dále obvyklým způsobem a přeměněn v bromid. 
Alkalie, jež pozůstávaly hlavně z chloridu sodnatého a draselnatého, zba- 
veny sloučeniny sodnaté pomocí natriumkobaltnitritu. 
Sedlina pramene „Schlangenbad.“ 
Tato tvořila homogení pastu, která obsahovala asi 51% sušiny, 
a vážila 25 kg ve vlhkém stavu. Zkouškou fotografickou (která vždy 
,,slepým“ pokusem byla kontrolována) získány po 42denním účinku 
zřetelné obrázky, kdežto s přirozeným barytem z téhož pramene zkoušky 
bjdy bezvýsledné. 
V této sedlině nalezeny: Pb, stopy Bi, Cu, Sn (?), Mn, Fe, AI, Zn 
stopy, Cr stopy, vzácné zeminy, Ca, Ba, Mg, Na, Iv dále C0 2 , Si0 2 , H 2 S0 4 , 
H 3 P0 4 a H 2 S (ve formě ferrosulfidu). Uran nemohl býti dokázán. 
Sirníky prvé skupiny analytické vážily 1,087 g, pozůstávaly hlavně 
z PbS vedle stop Bi 2 S 3 a nebyly dále děleny. Hned po připravení, jakož 
i po 3 měsících zkoušeny byly na aktivitu, která se neměnila. Spád 
potenciálu za 1 hodinu obnášel 11,4 V = 0,00015 E. S. J. a 125 gramu 
látky v 1 hodině = 1310 V = 0,0178 E. S. J. 
Oxaláty vzácných zemin byly zřetelně růžové barvy, jevily silné 
spektrum absorpční didymových komponentů a obsahovaly z největší 
části cer. Oxaláty děleny parcielně vařícím koncentrovaným roztokem 
šťovanu ammonatého, obě frakce převedeny v hydráty, a tyto dle me- 
thody j. Staňka (ústní sdělení) pod etherem vysušeny. Jejich množství 
obnášelo 0,254 g, ale obě frakce byly úplně inaktivné. Rovněž sedlina, 
sestávající z hydrátu železa a manganu, jež odděleny od vzácných zemin, 
byla inaktivnou. Dále získáno několik gramů baryumbromidu značné 
aktivity, jež ale nehodou při práci, až na několik málo milligramů. ztraceny; 
XII. 
