7 
nepatrný tento zbytek jevil aktivitu 11,55 V = 0,00015 E. S. J. a silnou 
emanaci. 
Vyloučená magnesie jak z této sedliny, tak i z ostatních byla vždy 
inaktivnou. 
Množství kaliumchloridu obnášelo 12 gramů a jeho aktivita, jež 
ani za 3 měsíce se nezměnila, obnášela v 1 hodině na 125 g látky pře- 
počteno 38,68 V — 0,000526 E. S. J., bez emanace. 
Na základě toho možno říci, že aktivita sedliny pramene „Schlangen- 
bad“ podmíněna jest přítomností aktivného olova (resp. vismutu), radia 
a aktivných alkalií. 
Sedlina pramene „Steinbad.“ 
Tato byla úplně suchá, homogení a vážila 54 kg. Fotografickou 
zkouškou za 42 dnů získány zřetelné obrazy. V sedlině té nalezeny: Pb, 
Bi, Cu, Fe, Mn, vzácné zeminy sestávající hlavně z ceria se zřetelným 
spektrem ,,didymu“, Th, AI, Zn, stopy Cr, Ca, Ba, Mg, Na, K, dále Si0 2 , 
H 3 P0 4 a C0 2 . Uran nepřítomen. Radioaktivně látky byly z největší části 
v podílu sedliny rozpustném v kyselině solné. Byly isolovány: 0,9125 g 
hydrátu olovnatého jevilo aktivitu 14,3 V = 0,00019 E. S. J. a 125 g 
v 1 hodině 1959 V — 0,0266 E. S. J. bez emanace. Aktivita tohoto pre- 
parátu neměnila se ani za půl roku. Naproti tomu byl získaný hydrát 
vismutu inaktivným. Místo kadmia získány zaváděním sirovodíku do 
ammoniakálného roztoku za přítomnosti kyanidu draselnatého stopy velice 
rádio aktivného sirníku, ve kterém však pečlivou analysou mohly býti 
dokázány pouze stopy olova. 
Hydráty vzácných zemin (jichž oxaláty se ve vroucím roztoku 
šťovanu ammonatého ne rozpouštěly) vážily 5,5 g, z nichž 5,091 g způ- 
sobilo v 1 hodině spád potenciálu o 198,7 V = 0,0027 E. S. J. a tedy 
125 g v 1 hod. o 4878 V = 0,0663 E. S. J. Emanace způsobila spád 
v 1 hodině o 87,5 V — 0,00119 E. S. J. a 125 g v 1 hod. = 2209 V = 
= 0,03 E. S. J. Emanace charakterisována co emanace thoriová. 
Hydráty zemin, jichž oxaláty se v konc. roztoku šťovanu ammo- 
natého rozpouštěly, vážily 0,1705 g, působily spád v 1 hod. o 51,2 V = 
= 0,00069 E. S. J. a tedy 125 gr 37530 V — 0,5109 E. S. J. Podivno bylo, 
že tento preparát ani za 3 měsíce neposkytoval emanace. 
Baryumbromid vážil 0,135 gr, způsobil v 1 hodině spád o 52,0 V = 
= 0,0007 E. S. J. a 125 gr v 1 hod. = 48140 V = 0,655 E. S. J. Ema- 
nace způsobovala spád v 1 hod. = 468,4 V = 0,00637 E. S. J. a 125 g 
o 433700 V — 5,903 E. S. J. a stanovena přesně co radiová emanace. 
Chloridy alkalií vážily 50 g a 9,7805 g těchto chloridů způsobovalo 
spád o 0,9 V = 0,000012 E. S. J., 125 gr 11,5 V = 0,00015 E. S. J. bez 
emanace. Pokusil jsem se frakcionovanou krystalisací aspoň částečně 
aktivnou látku odděliti, ale bez výsledku. 
XII. 
