8 
Jest tedy radioaktivita sedliny pramene ,,Steinbad“ podmíněna 
přítomností aktivného olova, thoria, radia a aktivných alkalií. 
Sedlina městského zřídla. 
Jak vysvítá z tabulky výše uvedené, jest tato sedlina nej aktivnější 
ze všech zkoumaných. Avšak zkouškou fotografickou získány teprvé po 
GOdenním účinku relativně slabé obrázky. Tato sedlina vážila asi 12 kg, 
byla velice jemnozrná, homogení, šedožluté barvy, a podíl v kys. solné 
rozpustný obnášel asi 50%. Poněvadž v této kyselině nerozpustná část 
byla ještě relativně silně aktivnou (125 g v I hod. 1760 V = 0,0239 E. S. J.), 
tavena byla se směsí uhličitanů sodnato-draselnatého, a dále obvyklým 
způsobem spracována; ku vyloučení aktivných vzácných zemin použita 
býti musela kyselina fluorokřemíková (viz výše). 
Tato sedlina obsahovala: Pb, stopy Bi, Th, stopy vzácných zemin, 
Fe, Mn, AI, stopy Zn a Cr, Co (ale žádný Ni), Ca, Ba, Mg, Na, K; CO ž , 
Si0 2 , H 3 P0 4 a H 2 S0 4 . Mimo to obsahovala 5 % organické látky, která 
se rozpouštěla v chloroformu hnědou barvou, a po odpaření tohoto roz- 
pustidla zbyla co černá, asfaltovitá hmota. Také tato sedlina neobsa- 
hovala ani nejmenší stopy uranu. Sedliny tohoto pramene, jež vy- 
brány byly r. 1906 a 1909, měly nejen chemické ale i fysikálné vlast- 
nosti skoro identické. 
Z této sedliny byly získány: 14,16 g síranu olovnatého o aktivitě 
93.35 V = 0,00125 E. S. J. = 125 g 815,2 V = 0,01109 E. S. J. a ačkoliv 
preparát tento čištěn byl velice pečlivě, přece jevil emanaci, ač ne inten- 
sivní: 125 g v 1 hodině 129,7 V = 0,00176 E. S. J. 
Několik milligramů získaného vismutoxychloridu jevilo aktivitu 
4.35 V = 0,000059 E. S. J. v 1 hodině; nepatrné množství ,,kadmium“ 
sulfidu (viz výše) způsobovalo spád v 1 hodině o 3,85 V = 0,000052 E. S. J. 
Dále získány asi 2 g hydrátu thoria, který se choval jak chemicky, 
tak i fysikálně úplně stejně jako obyčejný hydrát thoria. Množství vzácných 
zemin, jež od thoria byly pokud možná odděleny, bylo skrovné; oxaláty 
byly slabě růžové, se zřetelným spektrem absorpčním ,,didymu“. Způ- 
sobovaly spád v 1 hodině o 27,52 V = 0,00037 E. S. J. a spád emanací 
= 4,8 V = 0,00006 E. S. J. Malé množství poměrně emanace pochází snad 
od toho, že ku měření upotřebeny oxaláty; nebylo možno rozhodnouti, 
která látka podmiňuje jejich aktivitu. 
Baryumbromidu získáno asi 5 — 6 gramů, a podroben frakcionované 
krystalisaci, pokud tomu toto malé množství dovolilo. 
I. frakce vážila 0 02 gr, způsobovala spád v 1 hod. == 14,9 V — 
= 0,0002 E. S. J. 125 g = 93127 V = 1,267 E. S. J.; emanace 24,4 V = 
= 0,00033 E. S. J. a 125 g 76250 V = 1,037 E. S. J. 
XII. 
