11 
Nejlépe probíhala oxydace při následujícím způsobu práce: Směs 
ihrubě zrnitého selenu asi s patero násobným množstvím dusičnanu sodna- 
tého byla vnášena po malých dávkách do velkého, hlubšího porcelánového 
tyglíku a tavena při nej nižší teplotě. Tavenina rozpuštěna byla v horké 
vodě a z filtrovaného roztoku byla vypuzena zahříváním po přidání ky- 
seliny sírové kyselina dusičná. Proces tento musil býti vícekráte opětován, 
úplné vypuzení kyseliny dusičné při větším množství materiálu a při způ- 
sobu práce, který by vylučoval větší ztráty selenu, působí dosti značné 
•obtíže. 
Do roztoku seleňanu za přítomnosti kyseliny sírové, když byl při- 
uněřeně vodou zředěn, zaváděn byl sirovodík za studená i tepla. Po úplném 
nasycení sirovodíkem tekutina se pouze špinavě bíle zakalila, vyloučila 
se pouze síra a něco selenu, jež se usadily na dně. 
Na to byla čirá tekutina odfiltrována a přítomný seleňan byl zre- 
dukován varem s konc. kyselinou solnou na seleničitan. Koncentrace ky- 
seliny solné při tomto procesu smí dostoupiti nejvýše 50%, ježto pak 
začne prchati selen asi v podobě chloridu. 
Z roztoku seleničitanu vyredukován byl selen frakciono vaně plynným 
kysličníkem siřičitým za tepla. Vyloučený vždy z počátku červený selen 
varem přeměněn byl v modifikaci šedou. Abychom sbalené kousky selenu 
zbavili co nejvíce matečného louhu, rozetírali jsme je co nejjemněji na 
achátové misce pod roztokem kyseliny siřičité, pro mývali důkladně na 
Wittově destičce vodou obsahující kyselinu siřičitou a poslední stopy 
louhu matečného snažili jsme seodstraniti promýváním destillo vanou vodou 
a odcentrifugo váním. Filtráty poslední zkoušeli jsme roztoky chloridu 
barnatého a dusičnanu stříbrnatého, avšak neshledali jsme nej menšího 
zákalu tekutiny. 
Střední frakce selenu byly oxydovány kyselinou dusičnou a pře- 
měněny v kysličník seleničitý. Dioxyd velmi jemně rozetřený a za mírného 
tepla a neustálého míchání zbavený vody a kyseliny dusičné čistili jsme 
sublimací. Abychom mohli odstraniti veškeré stopy organických látek 
z nádoby, v níž jsme sublimovali, uspořádali jsme pokus následovně: 
Do platinové misky, kteráž bezprostředně před pokusem byla vy- 
vařena v koncentrované kyselině dusičné a v čisté destillované vodě, pak 
ostře vyžíhána, vpravili jsme kysličník seleničitý a přikryli platinovým 
víkem rovněž předem v kyselině dusičné a ve vodě vyvařeným a vyžíha- 
ným z opačné strany, na níž se měl sublimát usazovati. Víko chladili jsme 
svrchu tím, že byla postavena naň Erlenmeyerova baňka, kterou protékala 
studená voda. Sublimace dála se při nej nižší možné teplotě a tak, aby 
vliv produktů vzniklých hořením plynu byl co možná eliminován. Dioxyd 
sublimoval na víčko v čistě bílých, dlouhých, hedvábově lesklých jehlicích 
beze zbytku v misce. Získaný praeparát byl přesublimován ještě jeden- 
kráte, opět bez nejmenšího zbytku a uschován v lahvích z hnědého skla 
XIII. 
